esforç 22
DESCRIPTION
Sports MagazineTRANSCRIPT
![Page 1: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/1.jpg)
esfo
rçN
úmer
o 22
esfo
rç p
ublic
acio
nsW
WW
.ESF
ORC.
CAT
eç
PortadaDEF 21/10/09 01:41 Página 1
![Page 2: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/2.jpg)
Editorial21 11/7/09 12:06 Página 2
![Page 3: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/3.jpg)
EDITORIAL
Quan vam apostar perquè aquest número tingués com a protagonistes dues nedadores com l'Erika Villaécija i la Mireia Belmonte, sabí-em que ajuntar-les en una mateixa sessió seria complicat; quan no estan competint estan entrenant i els seus horaris, que no coincidei-xen, són molt estrictes. A les vuit del matí ja són a l'aigua!!! Per això teníem clar que, en cas de poder -ho fer, només tindríem una opor-tunitat, ja que amb el Campionat del Món de Roma a la cantonada, els seus entr enaments i concentració s'intensificaven. Calia, doncs,fer quelcom d’especial i aleshor es vam pensar en una pr oducció una mica més agosarada i que alhora ens podria permetr e fer un pasmés enllà com a revista. No se'ns va ocórrer una altra cosa que r eproduir un fons marí a mida r eal. Tot un repte: plantes i més plantes,peixos (de cartró) i la r esta de l’atrezzo, més el maquillatge especial, el vestuari, la localització, etc. Després, la gair ebé obligada ediciódigital. I el resultat el podeu valorar vosaltr es mateixos. Nosaltres estem satisfets del tr eball i, a més, estem segurs que ha mer escut lapena donar-ho tot per unes esportistes com elles. Potser l'assignatura pendent és fer un vídeo del making-of de tot plegat, per què espodria gaudir de tota la dimensió que va pr endre el muntatge.Però bé, tampoc no vull desmerèixer la r esta de reportatges que, com sempre, trobareu en aquest número; la sortida amb l'escaladoraEster Sabadell, l'Escola Catalana de Surf, l'Ironman de Tenerife que cobrim per segon any consecutiu o el Festival d'Esports Extrems deBarcelona amb unes imatges impactants són alguns dels més destacats.La veritat és que la cura i el “carinyo” que intentem posar en els continguts de la revista és, després, un dels trets que més ens desta-queu els qui la seguiu, i això ens encoratja a continuar endavant i apostar per nous r eptes com el que us comentava. Per cert, ens traslladem a unes noves oficines de Barcelona. Si tot va bé, el proper número ja es farà íntegrament des de Sants. Que tin-gueu un bon estiu.
Josep M. Monteagudo
Un petit pas per l'Esporti un gran pas per Esforç
Editor-Director Josep M. Monteagudo Cap de redacció i Director d’art Àlex Rubies Edició demoda Esther Ferré Correcció Sílvia Llorente Subscripcions [email protected] David Nebot, [email protected] Fotografies Oriol Roca, Nacho Juárez,Ricard Rovira, Jordi Ramos, Diego Lázaro, Lídia Larrosa, Miquel Romero, Ferran de la RozaIl·lustracions Àlex Rubies, Radoslaw Walachnia Redacció Oriol Rodríguez, AndreuRodríguez, Rafael de Pablo. Esforç publicacions, SL c/ Papin 24-26. Local 3. Barcelona08028. Telèfon 933 397 528. Fax. 933 397 531 · www .esforc.cat - [email protected]ó Calle Gràfica Dipòsit legal B-39877-2006 Preu d’exemplar 3’5 euros
Portada Erika Villaécija i Mireia BelmonteFotógraf: Oriol RocaAtrezzo: Agrícola del Hidalgo SA (Plantes fons marí) Maquillatje i perruqueria: Vanesa Payán
esforçCol·labora:
Editorial21 11/7/09 12:06 Página 3
![Page 4: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/4.jpg)
sumariÀREA ESPORTIVA104 Bulevard 110 Gadgets112 L’altre cara
EDITORIAL4 E-MAIL6 PANORÀMIQUES12 A FONS14 IFORÇ16 ESFORÇATS18 CRACKS20 AUDIOVISUALS22 PERFIL24 ESPAIS26 QÙE VAS PENSAR QUAN. . .28 ESFORTTER
pàg. 30
30 NATACIÓMIREIA BELMONTE I ERIKAVILLAÉCIJA40 ATLETISMEÁNGEL DAVID RODRÍGUEZ44 FUTBOLEL BARÇA QUE VE II50 ESCALADAESTHER SABADELL56 MOTORLAIA SANZ60 HOQUEI HERBAGUILLEM RUIZ
66 R UGBIRUGBI SALES VILADECANS72 MOTORRAMON PRADERAS74 SURFESCOLA CATALANA DE SURF82 BÀSQUETVÍCTOR SADA88 TRIATLÓIRONMAN LANZAROTE96 X-TREMMOVISTAR BARCELONAEXTREM
Sumari 22 13/7/09 11:45 Página 2
![Page 5: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/5.jpg)
pàg. 60
pàg. 44
pàg. 40
pàg. 56
pàg. 50
pàg. 66
pàg. 82
pàg. 72
pàg. 74
pàg. 88
pàg. 96
Sumari 22 13/7/09 11:46 Página 3
![Page 6: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/6.jpg)
Feia falta
Ha caigut en les meves mans la revista Esforç, en català. És unarevista magnífica, d’un disseny i maquetació moder ns i agosa-rats. Una publicació que feia molta falta i que havia d’estar al’alçada del país, en contingut i disseny; i així ha sigut. Moltesfelicitats a tot l’equip i us desitjo molts èxits.
Joan Granados i DuranBarcelona
E-MAILLes vostres opinions a esforç. Apt. Correus 1023, 08629 Torrelles de Llob. o a [email protected]
Esgrima
Tenim un crac a casa nostra com és el Pau Rosselló i m’ha encan-tat poder veure’l en aquesta revista tan maca. Fins i tot heu publi-cat una altra notícia sobr e aquest esport en què feu r eferència ala patent que uns estudiants han fet del sistema transmissor .Reportatges i notícies d’aquesta mena us honor en i són els queus fan diferents de la resta de mitjans. Seguiu així.
Marta MoreraBarcelona
El Tour a Catalunya
Tots els esdeveniments esportius de màxim nivell són molt posi-tius. Pr ova d’això és l’alt interès que tenen arr eu del món peraconseguir organitzar-los. Com a seguidor del ciclisme i amantde l’esport en general, desitjaria que no passessin uns altr es 44anys per tornar a veure aquest gran espectacle a la meva ciutat.També, però, voldria una major implicació de les institucions enla nostra Volta. A veure si feu un reportatge a la revista d’algunade les clàssiques.
David BallaràGirona
Marc Gasol
Primer de tot, enhorabona pel reportatge del Marc. Com la majoriade jugadors de bàsquet, el Marc confessa a l’entrevista que el seuobjectiu era jugar a l’NBA. Ara espero i desitjo que algun dia puguijugar en un dels grans equips i com a mínim destacar encara més,tot i que el seu germà li ha posat el llistó ben alt. De tota manera,la família Gasol està fent història i es mer eix moltes portades comla vostra. Enhorabona.
M. Àngels PérezSant Cugat
Més esportistes
Feu una revista d’una gran qualitat i us volia felicitar. Però també usvoldria fer un suggeriment. Crec que guanyaria molt més si tambéus féssiu ressò dels grans esportistes estrangers i dels grans esde-veniments esportius d’arreu del món: marató de Nova Y ork, finalsde l’NBA, Copa Amèrica de Vela, París – Dakar, jocs olímpics, etc.Per mi, seria una publicació més completa. Però en qualsevol cas,felicitar-vos de nou per “l’Esforç”.
Rafa BeltranSant Feliu de Guíxols
Correu22 11/7/09 11:04 Página 4
![Page 7: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/7.jpg)
Correu22 11/7/09 11:04 Página 5
![Page 8: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/8.jpg)
Panoramica1 11/7/09 11:29 Página 6
![Page 9: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/9.jpg)
L'últim cap de setmana de juny, es va disputar a Vall Nord (Andorra) el Mountain Festival. Dissabte amb la primera provadel circuit Salomon XM Duathlon Series by BUFF i diumenge, amb l'Andorra Skyrace, de 35 km i amb un desnivell acu-mulat de 5.400 m, que forma part del calendari 2009 Skyrunner Workd Series , la Copa del Món de Curses deMuntanyes. FOTO: OCISPORT OUTDOOR EXPERIENCES
Panoramica1 11/7/09 11:29 Página 7
![Page 10: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/10.jpg)
A la
Bar
celo
na M
ovis
tar E
xtre
me
, els
mill
ors
rider
sd
e to
t el
món
van
fer
les
del
ície
sd
els
esp
ecta
dor
s, d
es q
ue v
a so
rtir
el s
ol fi
ns q
ue e
s va
pon
dre
. FO
TO:O
RIO
LR
OC
A
Panoramica2 11/7/09 11:38 Página 6
![Page 11: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/11.jpg)
Panoramica2 11/7/09 11:38 Página 7
![Page 12: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/12.jpg)
Panoramica3 11/7/09 11:46 Página 10
![Page 13: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/13.jpg)
Durant uns dies, Banyoles es va convertir en l’epicentre del món del rem, gràcies a ladisputa de la Copa del Món. FOTO: MIQUEL ROMERO
Panoramica3 11/7/09 11:46 Página 11
![Page 14: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/14.jpg)
HANDBOL A ONZE. En els seus inicis l'hand-bol es jugava en un camp de futbol de gespao de sorra, on s'enfrontaven dos equips ambonze jugadors cadascun.
CISTELLA DE TRES PUNTS. La cistella detres punts en el bàsquet es va implantar enl’ABA, una competició alter nativa a l’NBAque va tenir el seu moment àlgid els anyssetanta.
L’ORIGEN DEL HAT-TRICK. Es diu “hat-trick”quan un jugador de futbol mar ca tres gols.Aquesta expr essió pr ové del criquet, a on,quan un jugador aconseguia tres punts con-secutius, se li r egalava un barr et (“hat” enanglès). Així doncs, “hat-trick” vol dir “bromadel barret”.
1. Els velòdroms acostumen a fer 250 metres.2. Hi ha velòdroms coberts i velòdroms desco-berts.3. N’hi ha de fusta i de ciment.4. Les bicicletes no porten fr ens. Per fr enar,s'ha de fer contra pedalada, cap enr ere, i anarparant a poc a poc.5. Les bicicletes porten pinyó fix; per tant, no espot deixar de pedalar.6. La keirin és una prova de velocitat en la qualsurt una derni al cap de la cursa. Durant els pri-mers 1.400 m, la der ni augmenta la velocitatfins als 50 km/h. Quan falten 600 - 700 m, dónapas a l'esprint entre els ciclistes.7. Els 200 m llançats es fan des de dalt del
peralt. Se surt des de contrameta i es fan duesvoltes per dalt abans de llançar-se. En total, esfan tres voltes i mitja.8. Les mànegues de velocitat són enfr onta-ments entre dos o tres ciclistes i es fan segonsla classificació dels 200 m. Es fan encr eua-ments: el primer s'enfronta a l'últim, el segon, alpenúltim, i així successivament.9. Hi ha un total de dotze pr oves: set de fons -persecució individual i per equips, puntuació,madison, escratx, burdin i eliminació- i cinc develocitat -velocitat individual i per equips, kei -rin, 500 m i 1.000 m.10. A la pista s'agafen velocitats màximes de80 km/h.
12 esforç
10coses 10/7/09 19:16 Página 12
![Page 15: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/15.jpg)
10coses 10/7/09 19:16 Página 13
![Page 16: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/16.jpg)
14 esforç
iForç 10/7/09 19:46 Página 14
![Page 17: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/17.jpg)
iForç 10/7/09 19:46 Página 15
![Page 18: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/18.jpg)
Qui no recorda aquest simpàtic futbolista nigerià, denom Emmanuel Amuneke, no pas Amunike, i anome-nat Manolo pels companys de vestuari, celebrant undels triomfs que va viure com a jugador blaugrana ala plaça de Sant Jaume, al crit de “campeolones,campeolones”. N ascut a E ze O bodo, e l 2 5 d edesembre de 1970, aquest enviat de déu a la terra esva formar com a jugador als clubs Concor d FC i alJulius Berger, fitxant l’any 1991 pel Zamalek, un delsmillors equips de la lliga nigeriana, on va jugar fins al1994. Aquesta etapa va coincidir amb l’època daura-da de la seva selecció nacional, de la qual formavapart i amb què guanyaria la Copa de NacionsAfricanes el mateix any 1994. Un periple d’èxits queva culminar a les Olimpíades d’Atlanta de 1976, onAmuneke i el seus companys es van penjar la meda-lla d’or. Però tor nant a la seva carr era professional,l’estiu del 1994, Manolo va fer el salt al vell continent en fitxar per l’Sporting de Lisboa, entr enat perl’anglès Bobby Robson. Hi va jugar tr es temporades i es va guanyar el cor dels aficionats ver d-i-blancs, en aconseguir marcar tot un golàs contra els eterns rivals del Benfica. Robson va ser el màximvaledor del nigerià i, quan el míster britànic va aterrar a Bar celona, l’estiu del 1996, ho va fer acom -panyat del carismàtic Amuneke. Un traspàs que al FC Bar celona li va costar gairebé 3.000.000 d’eu-ros. Tot i que les temporades que Emmanuel va ser a can Barça es van alçar dues lligues (1998 i 1999),dues Copes del Rei (1997 i 1998), una Recopa d’Europa (1997), una Supercopa d’Europa (1997) i unaCopa Catalunya (2000), el paper d’Amuneke no va passar de testimonial ja que, per culpa de les cons-tants lesions al genoll, l’astre nigerià només va poder jugar una temporada completa, la primera, coma culé. Vint-i-cinc partits oficials com a barcelonista, en què Amuneke només va marcar un gol, al míticcamp de Las Gaunas. En finalitzar la seva trajectòria com a blaugrana, Manolo va fitxar per l’Albacete,on va jugar dues temporades. I va penjar les botes a l’Al-Wihdat de Jordània, el 2004. Actualment, viua Santander, on entrena l’equip S.D. Reocín. No fa gaire, el vam poder veure protagonitzant una cam-panya publicitària on no es destacaven, precisament, les seves virtuts com a futbolista.
Esforçats 10/7/09 19:23 Página 16
![Page 19: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/19.jpg)
Esforçats 10/7/09 19:23 Página 17
![Page 20: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/20.jpg)
El pr esident dels Estats Units,Barack Obama, ha escollit el con-cepte wellness M ade in I taly deTechnogym. Durant la seva estadaa Itàlia, amb motiu de la cimera delG8, que es va celebrar a L ’Aquila,Obama va poder gaudir entrenantentre r eunions i conferències grà-cies als equips de Technogym. Unageneració de cintes de córr er d’úl-tim model, creades amb la mateixatecnologia que T echnogym va uti-litzar per als Jocs de Pequín 200 8,i Kinesis Personal, el primer equipde fitness que s’ha convertit enuna reconeguda icona del dissenymodern, van estar a disposició delpresident dels Estats Units.
OBAMA ESCULLTECHNOGYM:¿WELLNESS?“YES, WE CAN!”
18 esforç
OSCAR PISTORIUS, ESTRELLA A L’HOSPITALETVa ser l ’atleta més aclamat del meeting
L’atleta paralímpic, triple campió als JocsParalímpics de Pequín 2008, Oscar Pistorius,va ser , a principis de juliol, l’estr ella delMeeting Internacional ISS Gran Pr emi Skodaper a atletes discapacitats, de l'Hospitalet. Latrobada es va fer al Complex Esportiu del’Hospitalet Nord i va comptar amb la pr esèn-cia d’altres figures paralímpiques, com ara ladeficient visual francesa Assia El Hannouni o elseu compatriota Arnaud Assoumani, plusmar-quista en salt de longitud en la categoria d’am-putats T47. Entr e els espanyols que hi vanprendre part, es tr obaven Xavier Porras,Rosalía Lázar o, Eva Nguy , David Casino,Miguel Ándel Arroyo i Iván Hompanera.Pistorius va ser l’estr ella absoluta. Nascut arafa vint-i-tr es anys a Sud-àfrica, és l’actualplusmarquista mundial de 100, 200 i 400metres, per a atletes amb dues amputacions.Les dues proves en què va participar el corre-dor, els 100 metres i els 400 metres, van ser lesque més gent van congr egar. Es va donar aconèixer quan, l’any passat, va guanyar als tri-bunals el dret a competir juntament amb atle-tes no-discapacitats, als Jocs Olímpics i enesdeveniments organitzats per la IAAF.
Després de batre el récord del mític GR20 deCórcega, l’atleta de la Cerdanya ha debutat ala Copa d el Món 2009 amb una victòria al’Andorra Skyrace que ja es va adj udicartambé la temporada passada.A més del triomf del vigent campió de la Copadel Món, el Salomon Santiveri ha sumat dossubcampionats més: Agustí Roc i Stephan ieJiménez, que es manté líder de la generalfemenina.
KILIAN JORNET TORNA AGUANYAR A VALLNORD
Cracks 10/7/09 19:40 Página 18
![Page 21: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/21.jpg)
Cracks 10/7/09 19:40 Página 19
![Page 22: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/22.jpg)
WWW.UFEC.TVPer primer cop, l'esport federat català comptarà amb una plataforma perpoder transmetre competicions, en directe o en diferit, i fer difusió dels esde-veniments que desenvolupen les seixanta-quatr e federacions que formenpart de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya. T ambé es podranvisualitzar els reportatges promocionals de les federacions, amb la finalitat defer arribar tots els esports al major nombre de practicants i fer-los més com-prensibles i atractius al públic en general. A més, el nou web audiovisual dela UFEC permetrà descarregar els vídeos d'una manera àgil i ràpida. El web també disposarà d'un extens apartat d'imatges dedicades als espor-tistes en actiu i exesportistes catalans més destacats, personatges esportius,directius i personalitats del món de l'esport que han estat cabdals en el nos-tre país. Alhora, es podrà trobar un apartat exclusiu per a les seleccions cata-lanes reconegudes oficialment i que competeixen en l’àmbit inter nacional.
El doble desafío deLance ArmstrongLuca Caioli(Viceversa)
La vida d'un personatge excepcional, mar-cat per l'èxit, el drama i l'afany de superació,més enllà de la gesta esportiva. Lance Armstrong, l'home que va superar untumor de testicle, el set cops guanyador delTour de France , el 9 de setembr e de 2008,explica el seu r etorn a la competició. És unrepte esportiu, humà i social. V ol guanyar elseu vuitè mallot gr oc demostrant que labarrera de l’edat és una llegenda. Vol portar,d’Austràlia a Europa, el missatge de la sevafundació: no rendir-se mai davant la malaltia.Una juguesca valenta d'un texà que ha aixe-cat crítiques fer otges i elogis desmesurats.El doble desafío de Lance Armstrong ensconvida a recórrer amb rigor i amb amenitatles etapes d'aquest comeback, el present i elpassat d'un campió que ha sabut vèncer lamort i tornar a la vida.
EL LLIBRE
LA PEL·LÍCULA
STREET FIGHTER:LA LEYENDAAndrzej Bartkowiak
Un cop més, la factoria deHollywood dóna mostresque se li acaben les idees.De nou, com en el cas deTransformers, de DragonBall o de les múltiples X-man, tiren de franquícia. Enaquest cas, és una nova i millor versió de l'adaptaciódel videojoc, Street Fighter. Només sentir aquest títol,els més romàntics no podem evitar recordar els cops,els colors i els crits d'aquell joc que va popularitzar laprogramadora Capcom en Super-Nes de Nintendo. Itot pensant, recordem el passat, r ecordem la prime-ra relació cinema - Street Fighter. Eren els noranta i elcinema es prestava per fer productes kitsch, ambmés efectes i purpurina que ar guments i diàlegsbons. Ajuntaves efectes i actors d'acció, i tenies unèxit de taquilla. Res més lluny de la r ealitat, la prime-ra Street Fighter, amb Van Damme com a estrella, varesultar un desastr e. De públic, de crítica i de tot elque podia fracassar. De fet, va ser el principi de la fide l'actor d'acció americà per antonomàsia. Aquestcop, sembla que a Hollywood han volgut fer lescoses una mica millor. Per començar , Capcom n’ésuna de les productores. En la producció, a més delsamericans, hi han pr es part inversors japonesos.Mirant el càsting, no hi tr obem grans estr elles nireclams publicitaris, a banda de Kristin Kr euk(Smallville) en el paper de Chun-Li. En principi, lahistòria està basada en l'argument del joc. Tot i això,ja al començament trobem un canvi incomprensible.Chun-Li, protagonista del film, en aquest cas no veucom assassinen el seu pare, sinó que el segresten.Tot plegat serà la lluita per alliberar el par e de lesmans del malèvol M. Bison. Potser és millor que laprimera adaptació. Tot i això, de ben segur que noserà recordada, si més no de forma positiva.
20 esforç
Audiovisuals 10/7/09 19:20 Página 20
![Page 23: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/23.jpg)
Audiovisuals 10/7/09 19:20 Página 21
![Page 24: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/24.jpg)
22 esforç
La secretària general de l’Esport, Anna Pruna, va anunciar fa uns dies la creació de l’EsportParcInternacional de Catalunya, un projecte pioner al món que facilitarà les sinèrgies entre empresa,coneixement, tecnologia i esport amb l’objectiu que “Catalunya sigui més competitiva a nivellempresarial i esportiu”. El nou espai estarà situat al costat del CAR de Sant Cugat, que amb lapresència d’aquest nou parc tecnològic s’ha de convertir en una r eferència mundial del sectoresportiu. L’EsportParc es cr earà amb el desig de dissenyar , construir i estructurar l’esport delsegle XXI. Serà el primer parc tecnològic especialitzat en esport on conflueixin l’experiència, lesforces i el talent d’esportistes, entr enadors i pr ofessionals; la r ecerca, el desenvolupament, lainnovació, la tecnologia i la indústria del món de l’esport.Les actuals instal·lacions del CAR de Sant Cugat del V allès i la seva r emodelació –iniciada eldesembre del 2008- per convertir-lo en un equipament modern i tecnològicament avançat seranl’epicentre d’excel·lència al voltant del qual naixerà l’EsportPar c Internacional de Catalunya.El projecte, ubicat al costat del CAR de Sant Cugat, comptarà amb els següents espais: un cen-tre de negocis (business center) específic per a empr eses del sector amb la col·laboració delDepartament d’Innovació, Universitats i Empresa del govern català (28.000 m2); un centre d’in-novació i tecnologia adreçat a generar i transferir coneixement aplicat a l’esport (d’alt rendiment,salut i lleure), i projectes d’interès de les empreses del sector (6.750 m2); un village per a espor-tistes amb un nucli de r esidència i habitatges (14.000 m2); una clínica especialitzada en esporti salut (7.950 m2); 5 pistes indoor convertibles en r ecinte firal (6.000 m2); un institut i una esco-la de negocis aplicada al món de l’esport (2.700 m2); una seu d’or ganismes inter nacionals(2.700 m2), i diverses seus de la Secr etaria General de l’Esport (3.000 m2).
Espais 10/7/09 19:34 Página 22
![Page 25: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/25.jpg)
Espais 10/7/09 19:34 Página 23
![Page 26: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/26.jpg)
24 esforç
Pensar 11/7/09 18:30 Página 24
![Page 27: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/27.jpg)
Pensar 11/7/09 18:30 Página 25
![Page 28: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/28.jpg)
La Laia Forcadell (6 de juny de 1982, Tortosa) s'ha convertit enuna experta en superar tots els obstacles que se li presenten.Ho fa de pressa, sense dubtar, com una atleta. Aquesta psicò-loga tortosina de vint-i-set anys és considerada una de lesmillors velocistes espanyoles del moment. Actualment a lesfiles del Club ISS L'Hospitalet, la catalana va complir el seusomni el 17 d'agost de 2008. Aquell dia, trepitjava la pista del"Niu d'ocell", nom amb el qual es va conèixer a l'EstadiOlímpic les passades Olimpíades de Pequín. V a ser el seudebut en unes olimpíades. T ot i caure eliminada a la primeraronda, va viure una experiència única a la vida d'un esportis -ta. El passaport per als Jocs l'havia guanyat a la r eunió inter-nacional d'atletisme Ciutat de Jerez - Gran Premi d'Andalusia.Allà, a més, va parar el cr onòmetre als 56,24 segons, en laprova de 400 metres tanques. Amb aquest temps, aconseguiala seva millor marca personal fins aleshores.Les alegries, aquell any, no van acabar aquí. Uns mesos méstard, aconseguia, per ter cer cop consecutiu, el Campionatd'Espanya de l'especialitat. La Laia no és una atleta qualsevol,és psicòloga i llicenciada en relacions laborals. Entre els seusrècords e sportius, té u na m edalla d 'or a conseguida a lsCampionats Iberoamericans de l'any 2006, a Ponce, Puerto
Rico. A més, va ser escollida millor esportista de l'any 2004 pelConsell Comarcal i el Consell Esportiu del Baix Ebr e. L'èxit dela Laia no s'entén sense parlar del seu entr enador, l'ArmandoÁlvarez. Ell és, a més, el director tècnic del Club ISS l'Hospitaleti té a les seves mans algunes de les millors promeses de l'atle-tisme català. Entre les seves alumnes avantatjades, hi tr obemun cas especial que es va fer famós en part pel seu potencial,en part pel r ebombori que va suposar la seva nacionalitat. Estracta de l’Oyidiya Oji, actualment ja considerada atleta catala-na que, amb vint-i-un anys, ja ha destacat en els campionatsestatals. Una de les noies de l'Armando que puja amb mésforça, és la Mar Vico. Amb només tretze anys i en categoriainfantil, està cridada a ser una de les protagonistes de l'atletis-me espanyol del futur.
26 esforç
Perfil 11/7/09 12:22 Página 26
![Page 29: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/29.jpg)
Perfil 12/7/09 18:30 Página 27
![Page 30: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/30.jpg)
AIDA MACIÀ, CAMPIONA D'ESPANYA DE FUNBOARDLa catalana Aida Macià va guanyar , el passat 28 dejuny, el Campionat d'Espanya de Funboard. La rega-tista del CN Bétulo va quedar primera per davant deJúlia Sánchez del mateix club. www.buff.es
ALGUERSUARI, TERCER PILOT DE RED BULLRed Bull va anunciar , fa uns dies, queJaume Alguersuari, seria el ter cer pilot delsseus equips de F1. Alguersuari assegura alseu bloc de Repsol.com que es veu “més aprop de ser titular a Red Bull Racing o a ToroRosso”, i assenyala que no descarta “en
absolut” tenir “opcions de competir en la F1 ja l’any 2009”.
PÀDEL DINTRE D’UN CAMIÓ, GRÀCIES A TECHNOGYMTechnogym va patr ocinar, el passat 11 de juny , aBarcelona, la pr omoció dels XI Inter nacionals dePàdel de Catalunya. L'esdeveniment va consistir enuns partits d'exhibició dins d'un camió. Els millorsjugadors de pàdel, hi van exhibir la seva gran clas-se alhora que recorrien els llocs clau de Barcelona.
KILIAN JORNET POLVORITZA EL RÈCORD DEL GR20En el mar c del r epte Kilian's Quest, l'atleta de laCerdanya, Kilian Jor net, va polvoritzar la plusmar cadel mític GR20, el r ecorregut que creua l’illa francesade Còrsega de nord-oest a sud-est. El català va com-pletar els 200 km i 12.800 m de desnivell en 32 h 54min. Quatre hores menys que l'anterior rècord.
AURELIO OLIVAR GUANYA A MADRIDEl passat 21 de juny, es va celebrar el clàssic i tra-dicional Maratón Alpino Madrileño, “posiblementeel maratón más dur o del mundo”. La victòria vaanar a parar al corr edor de Buf f®, Aurelio Olivar,que va fer un temps de 4 h 34 min 10 s.
Visiteu:twitter.com/esforc
28 esforç
MiquelSambola 11/7/09 12:24 Página 28
![Page 31: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/31.jpg)
La història del bàsquet català no es podriaexplicar sense anomenar el CE Laietà, elclub de bàsquet degà a l’estat espanyol.Aquest club bar celoní va néixer el 1922, unany després que el pare Eusebio Millán intro-duís el bàsquet a la península ibèrica. Nascutde la mà de la Federació Catalana, el Laietàva arribar a jugar amb els grans del bàsqueta la divisió d’honor . Amb els anys, però, elprofessionalisme va fer que el club de lesCorts quedés enrere. La solució la van trobaren el tennis. Ja són molts anys depenent del’esport de la raqueta i el Laietà ha esdevin-gut un club poliesportiu que té una particularfórmula de treure rendiment de les seves ins-tal·lacions.Miquel Sambola, pr esident del CE Laietà imembre de la Fundació Catalana per al’Esport, ens explica com es fa per tirarendavant un club i com funciona laFederació, en un moment difícil com el queens toca viure.
Què li semblen les iniciatives solidàries i de pro -moció q ue e stà d uent a t erme l a F undacióCatalana per a l'Esport? La Fundació Catalana per a l'Esport va néi -xer per ser un estament independent de laGeneralitat, del Consell Català de l'Esport,dirigit per empresaris. La idea és que el mónempresarial tingui una vinculació amb el mónde l'esport a través d'uns llaços que són lescol·laboracions, les cooperacions, etc. LaFundació no només treballa basant-se en elspropis patr ons; també ho fa a través dels
empresarials. Cal que hi hagi uns pr ojectesinteressants i que l'empr esariat hi participi.Després, hi ha pr ojectes pr oposats per laGeneralitat o que arriben a través d’algunesdeveniment especial del qual la Fundaciópatrocina una part; mai no en serà l'únicpatrocinador.
Quins esdeveniments es patrocinen? Aquells que es veu que tenen més viabilitat ique gener en un major interès corporatiu iesportiu.
Quant temps fa que la Fundació hi treballa? I comvalora aquest temps? Fa uns set anys. Aquest temps ha estat unamica complicat perquè els projectes no hantingut l'acceptació total de l'empresariat. Elsque sí que l'han tingut han continuat enda-vant i s'han repetit. Però n'hi ha hagut algunsque no han funcionat. S'ha de tr eballar més.
Sí? Com veu el futur? Jo crec que aquest 2010 ha de ser l'any delllançament. A vui estem pagant les conse -qüències de la situació actual. Però jo cr ecque de cara al 2010, la cosa arribarà a port.
Com ajuda l'administració els clubs? Els clubs tenen vida pròpia i quan hi ha pr o-jectes internacionals, clubs que surten a l'ex-terior, tenen una subvenció anual important.Després, el Consell Català de l'Esport ajudaanualment les federacions. Malgrat això, elsclubs no tenen cap mena d'ajut en si matei-
xos.
Parlem del Laietà, el club degà del bàsquet.Sí. Va estar a la divisió d'honor molts anysfent molt bon paper . Però l'economia es vacremant.
Va quedar enrere quan es va començar amb elprofessionalisme a l'esport. Va perdre pistonada,per això? Com a club no, per què era una entitat quedepenia de la Federació Catalana deBàsquet. Quan va passar tot això, l'equip debàsquet sí que va quedar enrere, però el clubes va anar fent fort en el món del tennis. Vampassar a dependr e jurídicament de laFederació Catalana de Tennis.
I en l'actualitat? Avui, el Laietà és un club poliesportiu.Seguim dins la Federació Catalana deTennis, però oferim un ventall de seccions.Tenim equips d'hoquei, de patinatge, depàdel... i tots estan federats.
És econòmicament viable, aquesta estructura? Avui dia, el món de l'esport té moltes dificul-tats i un club com el Laietà n’hauria de tenirencara més, perquè tant bon punt divideixesel pastís, tot és més complicat. Però nosal-tres hem administrat molt bé aquesta opera-tiva. Nosaltr es exigim als jugadors de lesnostres seccions que siguin socis i, gràcies aaixò, s'autofinancen. Això limita que tinguemaspiracions esportives elevades. çe
MIQUELSAMBOLAPresident del CE Laietà
esforç 29
MiquelSambola 11/7/09 12:24 Página 29
![Page 32: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/32.jpg)
Sirenes 10/7/09 16:55 Página 30
![Page 33: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/33.jpg)
TEXT: ÀLEX RUBIES · FOTOS: ORIOL ROCA
Sirenes 10/7/09 16:55 Página 31
![Page 34: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/34.jpg)
32 esforç
NAT
ACI
Ó
Sirenes 10/7/09 16:55 Página 32
![Page 35: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/35.jpg)
La mitologia ens parla d'éssers marinshíbrids entr e humà i bèstia. Cos dedona i cua de peix. Les sirenes. D'una
bellesa sobrehumana. De cabells llar gs, bri-llants, llisos, d'or i plata. Diu la llegenda que,amb la seva bellesa i la seva melodiosa veu,atreien mariners als mars d'arreu del món perendur-se'ls a les profunditats de l'oceà. Allà,al fons del mar, és on hem portat les nostressirenes particulars. Les sir enes moder nes.D’igual bellesa i similar destresa sota l'aigua,les sirenes d'aigua dolça han après a cami-nar, a parlar, a viure entre nosaltres. La pas-sió i la necessitat de viure a l'aigua, però, nol'han perduda. La Mireia i l’Erika són sirenes,d'aigua dolça, modernes, belles. Són el futurde la natació i és que és a la piscina on, lite-ralment, se senten com peixos a l'aigua.La Mir eia va néixer a Bar celona, un 10 denovembre de 1990. Aquesta jove nedadoracatalana es va donar a conèixer al món enaconseguir el rècor d del món dels 400metres estils en piscina curta. Va començar anedar amb només quatr e anys per corr egiruna escoliosi, necessitava l'aigua per viur e.Ha fet de la piscina el seu medi i no ha dei -xat de penjar-se medalles. És el pr esent i elfutur de la natació estatal i té entr e cella icella les Olimpíades de Londres, el 2012. Demoment, però, l’esper en uns Mundials aRoma, aquest mes d'agost.
Què cal per ser una figura de la natació?Primer de tot, marcar-te un objectiu i pensarque el pots aconseguir. A partir d’aquí, treba-llar molt, ser constant i tenir confiança en tumateix. Evidentment, cal que hi hagi unabase, un talent, però sense treball no s’acon-segueix res.
I en aquest sentit, tu quines virtuts tens?Sóc molt exigent amb mi mateixa iÉ pocacosa més (Riu)
Sí, home!(Riu) No, és que no he de ser jo qui digui lesvirtuts. Prefereixo que siguin els altres!
Doncs parlem de les coses a millorar . Vas dirque et calia millorar la sortida d’esquena.Sí, estic millorant la sortida, però l’esquenaen general és el meu punt dèbil.
Al voltant teu s’han creat moltes expectati -ves. Com ho portes?Sí que tinc una mica de pressió, així que s’a-costen campionats importants. En els entre-naments i en la r esta, intento no tenir encompte aquesta pr essió, però abans decompetir és inevitable. Els mitjans esteu moltmés a sobr e i, vulguis o no, no t’hi acostu-mes. Si fos futbolista, potser hi estaria acos-
tumada. (Riu)
I com ho portes, tenir poc temps per a tumateixa?Sí que tinc temps per a mi. Sobretot ara quehe acabat els estudis!
Felicitats!Gràcies! Per fi, ja era hora per què no podiamés! (Riu)
Què suposa per a tu cada rècord o cadamedalla?És una gran satisfacció perquè m’acosta unamica a aquell objectiu de què parlàvem.També ho és per la gent que ve darrera meu.Jo he tingut r eferents i m’agradaria poderser-ho dels que pugen.
Però ja ho ets. De fet, gràcies a tu, a l’Erika, al’Aschvin, al Rafa Mu–ozÉ heu fet que esparli de natació, als mitjans.Sí, últimament s’està parlant més de natació.No ens podem queixar.
Quant costa una medalla o un rècord?Costa molt. Costa pel tema físic i mental,però també costa perquè has de deixar mol-tes coses, com ara la família i els amics, unamica de banda.
Tu nedes des dels quatre anys. Però, quan vassaber que t’hi volies dedicar?Doncs, als dotze anys, després delCampionat d’Espanya, em van dir d’entraraquí al CAR Sant Cugat. I vaig descobrircoses noves. Em va agradar molt, em vananar sortint bé, les cosesÉ
I vas decidir que no volies deixar de guan yar.Ja de ben petita, quan quedava segona,agafava un cabrejos! (Riu). Jo cr ec que aixòtambé es porta a dins.
Es pot viure de la natació?No. Tens moltíssimes recompenses emocio-nals. Però les econòmiques són força bai-xes. Poc a poc, hi ha més seguidors i mésinterès. Els patrocinadors ho saben i això hiajuda.
Aleshores, tu què vols ser de gran?No ho sé. De moment vull estudiar empresa-rials.
Vaig llegir, però, que no tancaves la porta afer alguna cosa relacionada amb la moda.És clar! Si m’ho ofereixen, jo encantada per-què m’agrada molt el món de la moda.
Abans m’has dit que volies ser un referent. Elteu va ser la Nina Zivaneskaia, algœ molt
important en la teva carrera, oi?Sí, perquè de petita la idolatrava i passar detenir-la “allà a dalt” a ser la meva companyad’habitació em va impactar i em va mar car.Em va donar molts consells en un momentmolt important de la meva carrera i es podriadir que és la meva mare esportiva.
També es podria dir que el millor moment dela teva carrera està per arribar, no?Jo crec que sí. He fet coses importants peròencara me’n queden per aconseguir.
Amb quina de les que ja has fet et quedes?N’hi ha hagut tantes! Jo crec que em queda-ria amb el rècord del món. També em quedoamb el moment que vaig quedar primera al’Europeu de piscina curta (Rijeka, Cr oàcia)va ser molt especial. No m’ho creia.
Com afrontes ara els Mundials de Roma?Serà molt difícil. A mi m’agradaria pujar alpòdium, però amb la sentència dels banya-dors la cosa està difícil, jo cr ec que arribar ala final ja m’estaria bé.
I Londres? ƒs possible no tenir -ho al cap?No, és impossible no pensar -hi. Quan vaigacabar a Pequín vaig pensar: “Ara Londres”.Ara tinc tr es, quatr e anys per posar -me alcent per cent. Tindré vint-i-un anys i tindrémolta més experiència per poder afrontar lesolimpíades al màxim.
Ara que ha passat un temps, què va passar aPequín?Doncs que hi havia expectatives per quèhavia aconseguit uns resultats molt bons perl’edat que tenia. Però, potser , la gent es vaoblidar que a unes olimpíades hi van lesmillors i jo només tenia disset anys. Jo, per-sonalment, vaig quedar contenta i l’experièn-cia em va servir de molt per al futur .
L’Erika va ser amb tu, en aquells Jocs. Creusque se l’ha valorada com mereixia?L’Erika ha estat una nedadora molt importantper a Espanya. En els campionats impor-tants, sempr e ha aconseguit medalles.Sempre ha estat donant la cara. Ella i la Nina(Zivaneskaia) van ser les que van assentarles bases per què nosaltr es ara siguem onsom. Van fer una feina molt bona.
Quina relació hi tens?Som companyes de selecció. T enim unarelació cordial, ens portem bé.
Per acabar, quin és el teu futur, en la natació?Buff! No ho sé! (Riu). Si fos per mi, el meufutur seria aconseguir una medalla d’or alsJocs Olímpics.
esforç 33
Sirenes 10/7/09 16:55 Página 33
![Page 36: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/36.jpg)
34 esforç
NAT
ACI
Ó
Sirenes 10/7/09 16:55 Página 34
![Page 37: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/37.jpg)
esforç 35
Sirenes 10/7/09 16:55 Página 35
![Page 38: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/38.jpg)
36 esforç
çe
Si de la Mireia, hem dit que és el pr esent iel futur, l'Erika és passat, pr esent i encaraté moltes coses a dir en el futur . Aquestabarcelonina de vint-i-cinc anys va serdurant molts anys la punta de llança de lanatació al nostre país. La van trobar a l'UEHorta i se la van endur al CAR Sant Cugat.Allà, de la mà del Joan Fortuny, s'ha con-vertit en un r eferent de la natació estatal.Abans de Pequín, va dir que no sabria finsquan seguiria vivint de piscina en piscina.Una m alaltia l a v a al lunyar d e l luitar p eruna m edalla o límpica, e l s eu s omni. A ra,amb el Mundial de Roma, i d'aquí un parelld'anys als Jocs de Londres, tindrà la opor-tunitat de tr eure's l'espina. De ben segurque lluitarà per aconseguir-ho.
Què en penses de la sentència que aprova lautilització del banyador Jacket?És una mica estrany tot plegat. Primer esva dir que sí, després que no... Ens mar e-gen una mica. Però també s'entén per quèla mar ca Jacket és patr ocinadora delMundial, a més de ser -ho de la selecciódel país que l'organitza.
De debò que hi ha tanta diferència?Home, jo penso que depèn del nedador .N’hi h a a lguns qu e e ls p refereixen, p eròsuposo que tots acabar em nedant ambells al Mundial.
Durant uns quants an ys tu has estat una deles que ha “tirat del carro” de la natació esta-tal. Et consideres un referent o una figura?Potser u na m ica. P erò s obretot c rec q uevam obrir una porta que després hapermès passar els que pugen ara. Potsersóc la primera que ha obert la porta. Peròencara t inc m olts a nys p er e ndavant p erseguir guanyant coses.
Què cal per triomfar en la natació?Primer de tot cal constància i sacrifici, s ino, no arribes enlloc. Cal motivació i ganesd'entrenar i d'anar millorant. D'altrabanda, t'ha d'agradar molt per què elsresultats no sempre arriben.
Posa’m un exemple d'aquest sacrifici.Doncs, e l m és e vident é s q ue j o s óc a lCAR des dels quinze anys. Des d'alesho-res, tinc una rutina d’uns quants entr ena-ments d iaris i de t reball constant. A més,no pots deixar de banda els estudis, per-què no guanyes pr ou diners com per r eti-rar-te.
Es pot viure de la natació?No. Mentr e estàs competint, no et faltares, pots pensar en un pis, en un cotxe...
Però, cada any, et jugues la beca de l'anysegüent. Un cop acabes, pots tenir estal-vis o p ots h aver c omprat a lguna c osa,però has de treballar, això segur.
Has pensat algun cop que no valia la penatant d'esforç?Quan no arriben els resultats, potser sí queho penses. Però la natació és un esport enquè allò que guanyes a l'entr enament noho per ds, és acumulatiu. Per tant, sapsque algun dia els r esultats arribaran. Peròsí que ho pots pensar quan ho racionalit-zes; aleshores t'adones que al cap de poctemps tindràs una nova oportunitat.
Quan puges al podi, suposo que penses que síque ha valgut la pena, oi?Sí, q uan pu ges a l p odi, q uan f as l a t evamillor marca, tot plegat pr odueix una ale-gria immensa.
Li dones molta importància al fet d’anar bai-xant les marques?Moltíssima, per què significa que encarano has arribat al teu límit. Si vas rebaixantels t eus t emps v ol d ir q ue e ncara p otsmillorar; i això et motiva a seguir entrenanti treballant.
Recentment vas participar als JocsMediterranis. Com valores la teva actua-ció?Jo estic contenta perquè hi ha hagut unaprova que l'he feta més o menys normal iuna altra que l'he feta bé. És època d'en-trenaments per al Mundial de Roma i que-dar-me, per exemple, a tres dècimes de lameva mar ca a quatr e-cents, consider oque és una actuació molt bona. Això signi-fica que, després, descansada, es r ebai-xarà molt més.
Com afrontes el Mundial?Doncs amb moltes ganes. Tinc dues pro-ves molt importants, els 1.500 i els 800. Itambé t inc e ls 4 00 q ue n o s ón l a m evaespecialitat. Els afr onto amb l'objectiu demillorar mar ques i mirant d'estar a lesfinals i guanyar el que pugui. Com mésbon paper hi faci, millor. Si puc millorar lesmeves marques estaré contenta.
Abans de les Olimpíades vas dir que des -prés de P equín podries dir fins quan etpodrem veure en una piscina. Toca pregun-tar-t'ho...La veritat és que, a Pequín, la medalla esva quedar a mig segon de la meva mar ca,però vaig tenir la mala sort de posar -memalalta i no vaig tenir opció. Aleshores, emvaig quedar a un pas del meu objectiu: la
medalla olímpica. És per això que Londreses va convertir en un objectiu. Jo sempr ehe pensat que no em volia r etirar senseuna medalla olímpica. Ara tinc vint-i-cincanys i a Londr es puc arribar -hi en moltbona forma.
La medalla és l'objectiu, doncs?Sí, ara l'important és el camí cap aLondres. Hi ha cites importants peròLondres és el final.
Una de les coses que se t'ha tirat en cara,sobretot als 800 metres, és que no ets unanedadora especialment ràpida. Ho has millo-rat?Sí, una mica. Ja fa set anys que entr enoamb e l J oel F ortuny. I f a t ant d e t empsperquè ens entenem molt bé, però tambéperquè ell coneix perfectament les mevesvirtuts i els meus defectes i sap què hemde treballar. És per això que no deixo demillorar, perquè ell sap el que hem treballati tot el que em falta per millorar .
Abans dèiem que havies estat un referent,però creus que els mitjans t'han tractat commereixies?Jo penso que no només a mi. La natacióen general no és un esport que tinguimassa r eflex als mitjans. Personalment,però, penso que els èxits sempre queden iel que he aconseguit i el que em queda peraconseguir sempre és present. El que a mim'importa és estar satisfeta amb el que hefet.
Quan la Mireia va aconseguir el rècord delmón, vas dir que t'havia sorprès. Hi vahaver qui va treure les teves paraules decontext i va voler crear mala maror . Què hitens a dir?Jo crec que això forma part del que la gentdiu. Si hi ha dos pilots de motos espan-yols, dos tennistes o dos esportistes pun -ters, sembla que s'hagin de portar mala-ment. Aquesta última competició que hemfet ( els J ocs M editerranis) h em s igut u nequip, una pinya. En algun moment sí quehi ha hagut molts mer ders, però última-ment no. Ja que el nostr e esport és petit,hem d 'intentar t irar tots cap a l a mateixabanda.
Quina relació teniu?Som companyes i tenim bona relació.
Quin futur li pronostiques? Doncs molt bo. És una de les nedador esjoves amb millor futur. Sempre hi ha d'ha-ver algú “tirant del carro” i crec que ella hofarà uns quants anys.
Sirenes 10/7/09 16:56 Página 36
![Page 39: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/39.jpg)
esforç 37
Sirenes 10/7/09 16:56 Página 37
![Page 40: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/40.jpg)
És un projecte per donar a conèixer cada setmana del 2009 l'o-bra d'un fotògraf diferent. Per participar-hi envieu 7 imatgesesportives a [email protected]
52 FOTOGRAFS
,Diego Lázaro
Lídia Larrosa
Miquel Romero
38 esforç
52fot 14/7/09 12:49 Página 38
![Page 41: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/41.jpg)
Ferran de la Rozaesforç 39
52fot 14/7/09 12:49 Página 39
![Page 42: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/42.jpg)
Atletisme 10/7/09 19:15 Página 40
![Page 43: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/43.jpg)
Atletisme 10/7/09 19:15 Página 41
![Page 44: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/44.jpg)
Atletisme 10/7/09 19:15 Página 42
![Page 45: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/45.jpg)
Atletisme 10/7/09 19:15 Página 43
![Page 46: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/46.jpg)
TEXT
:AN
DR
EU
RO
DR
ÍGU
EZ
LÓ
PE
Z
FOTO
S:O
RIO
LR
OC
A
FUTB
OL
Futbol 10/7/09 17:14 Página 44
![Page 47: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/47.jpg)
Hi h
a ju
gad
ors
que
els
veu
s ju
gar
per
pri
mer
co
p i
et m
arq
uen
per
sem
-p
re.
Aq
uest
és
el c
as d
e G
erar
d D
eulo
feu.
Mitj
a p
unta
dre
tà q
ue v
a ar
ri-
bar
al p
lant
er b
lau-
gra
na,
el 2
004,
pro
ced
ent
de
l’Ale
ví B
de
l’Esp
anyo
l,G
erar
d é
s un
jug
ado
r d
ifere
nt d
e la
res
ta,
amb
une
s co
ndic
ione
s tè
cni-
que
s m
olt
sup
erio
rs a
les
del
s al
tres
no
is d
e la
sev
a ed
at.
Tot
i ser
dre
tà,
Ger
ard
jug
a p
er la
ban
da
esq
uerr
a, i
tam
bé
do
min
a fo
rça
bé
aque
sta
cam
a; d
e m
aner
a q
ue n
o m
’est
rany
aria
que
, am
b e
ls a
nys,
acab
éssi
m p
arla
nt d
’un
jug
ado
r am
bid
extr
e.D
es q
ue v
a ar
rib
ar a
l pla
nter
bla
u-g
rana
, G
erar
d h
a an
at d
eixa
nt e
xhib
ició
rer
e ex
hib
ició
, se
tman
a re
re s
etm
ana.
Pri
mer
, am
b l’
Ale
ví B
, d
esp
rés
amb
l’A
leví
A,
equi
pam
b e
l qua
l, el
200
6, v
a at
erra
r al
To
rnei
g N
acio
nal A
leví
de
Fut
bo
l 7 d
e D
igita
l Plu
s i C
uatr
o,
que
en
aque
lla e
dic
ió n
o e
s va
cel
ebra
r a
Bru
nete
, si
nó a
Est
epo
na.
I va
mer
avel
lar
toth
om
. E
ls a
bo
nats
a la
pla
tafo
rma
de
pag
amen
t i a
l can
al q
ue s
’aca
bav
a d
e cr
ear,
feia
mo
lts a
nys
que
no
vei
en u
na c
osa
igua
l. G
erar
d,
to i
no s
er s
upe-
rio
r fís
icam
ent
als
seus
riv
als,
els
sup
erav
a en
l‘u
cont
ra u
, co
m q
ui s
uper
a ca
dire
s al
men
jad
or
de
casa
. C
anvi
s d
e ri
tme
cons
tant
s, g
ran
velo
cita
t, b
on
xut,
mo
lta f
aci-
litat
per
veu
re p
ort
eria
i un
a fo
rma
de
trep
itjar
la p
ilota
dig
na d
el m
illo
rs t
alen
ts d
els
“po
trer
os”
arg
entin
s. E
n d
efin
itiva
, re
gat
eig
pur
, fu
tbo
l fet
art
. T
ot
i ser
esc
olli
tm
illo
r ju
gad
or
del
to
rnei
g,
Ger
ard
no
en
va s
ort
ir c
amp
ió,
ja q
ue e
l Bar
ça v
a se
r el
imin
at p
el S
evill
a a
les
sem
ifina
ls.
Aix
ò n
o o
bst
ant,
sis
mes
os
des
pré
s, D
eulo
feu
tind
ria
la s
eva
reve
nja
par
ticul
ar d
avan
t le
s cà
mer
es d
e te
levi
sió
. Va
ser
al T
orn
eig
Inte
rnac
iona
l Ale
ví d
e F
utb
ol 7
, ce
le-
bra
t a
Aro
na.
Ger
ard
va
fer
cinc
go
ls d
uran
t el
to
rne
ig,
do
s d
els
qua
ls v
an s
ervi
r p
er d
erro
tar
el B
enfic
a a
la g
ran
final
. V
a to
rnar
a d
eixa
r un
a co
l·lec
ció
de
reg
atei
gs
i, so
bre
tot,
de
canv
is d
e ri
tme
i tre
pitj
ades
de
pilo
ta d
igne
s d
e te
nir
gua
rdat
s en
DV
D.
Sig
ui p
er l’
emo
ció
de
l’èp
oca
de
l’any
(el t
or
neig
se
cele
bra
va e
n d
ates
nad
a-
lenq
ues)
, si
gui
per
la v
ibra
ció
de
tant
s p
artit
s se
gui
ts,
rec
ord
o q
ue a
cas
a, e
l seu
est
il se
mp
re
des
afia
nt,
amb
co
nsta
nts
canv
is d
e ri
tme
i am
b e
l cap
aix
ecat
, es
va
arri
bar
a c
om
par
ar a
mb
el d
e Jo
han
Cru
yff.
Ger
ard
, am
b e
l seu
fut
bo
l, m
’hav
ia a
vanç
at u
na s
etm
ana
el m
illo
r re
gal
de
reis
.D
es d
e lla
vors
, G
erar
d n
o h
a p
arat
de
créi
xer
i mill
ora
r en
les
dife
rent
s ca
teg
ori
es p
er le
s q
uals
ha
anat
pas
sant
. La
sev
a p
rog
ress
ió h
a es
tat
esp
ecta
cula
r, f
et q
ue h
ap
rop
icia
t q
ue a
que
sta
tem
po
rad
a q
ue h
a ac
abat
, D
eulo
feu,
to
t i s
er ju
gad
or
de
pri
mer
any
, l’h
agi j
ugad
a g
aire
bé
tota
am
b e
l cad
et A
, eq
uip
am
b q
uè h
a es
tat
cam
-p
ió d
e Ll
iga
i del
Cam
pio
nat
de
Cat
alun
ya.
Am
b la
Sel
ecci
ó C
atal
ana,
els
seu
s èx
its n
o h
an e
stat
men
ors
, ja
que
Ger
ard
s’h
a p
rocl
amat
cam
pió
del
Cam
pio
nat
d’E
span
ya,
tant
en
cate
go
ria
sub
14 c
om
sub
16.
Deu
lofe
u és
un
jug
ado
r d
esca
rat,
am
b u
na f
acili
tat
inna
ta p
er s
uper
ar e
ls r
ival
s en
l’u
cont
ra u
i p
er v
eur
e p
ort
eria
. A
aq
uest
es c
arac
terí
stiq
ues,
s’h
i sum
a un
a co
n-
fianç
a en
si m
atei
x i u
n ca
ràct
er g
uany
ado
r es
pec
tacu
lars
. T
ant
és a
ixí q
ue a
la s
èrie
La
Cla
sse
del
Bar
ça q
ue v
a r
od
ar T
V3
amb
div
erso
s ju
gad
ors
del
pri
mer
eq
uip
id
el p
lant
er b
lau-
gra
na,
Ger
ard
hi p
artic
ipav
a en
el c
apíto
l del
s la
tera
ls,
amb
Gio
i B
elle
tti,
i un
par
ell d
e ve
gad
es e
ls e
ncar
ava
en l’
u co
ntra
u i
s’en
fad
ava
per
què
no
els
po
dia
sup
erar
. A
mb
to
tes
aque
stes
car
acte
ríst
ique
s, s
i Ger
ard
aca
ba
de
po
lir e
l seu
joc
i tr
ebal
la a
mb
hum
ilita
t -
és e
ncar
a ex
cess
ivam
ent
ind
ivid
ualis
ta-
es p
ot
conv
ertir
en
un g
ran
jug
ado
r d
e fu
tbo
l. G
erar
d é
s la
per
la d
el p
lant
er b
lau-
gra
na,
la jo
ia d
e la
co
rona
. P
ort
a l’e
ssèn
cia
del
bo
n fu
tbo
l a le
s se
ves
bo
tes.
Si e
l fut
bo
l no
es
torn
a b
oig
, q
ue s
emb
la q
ue v
agi p
eraq
uest
cam
í, ju
gad
ors
co
m G
erar
d h
auri
en d
e m
arca
r el
fut
ur d
el F
C B
arce
lona
.
Futbol 10/7/09 17:14 Página 45
![Page 48: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/48.jpg)
Arm
and
E
lla
és
un
juga
dor
ca
mer
unès
, es
que
rrà,
d
ese
tze
anys
, que
rec
orre
la b
and
a d
els
cam
ps
de
la c
iuta
tes
por
tiva
Joan
Gam
per
com
poc
s ju
gad
ors
ho fa
n al
pla
nter
bla
u-gr
ana.
Am
b e
ll, e
l Cad
et A
, el J
uven
il B
o e
lJu
veni
l A (e
qui
ps
amb
què
ha
juga
t aq
uest
a te
mp
orad
a)d
isp
osen
d’u
n d
els
extr
ems
més
ràp
ids
que
s’h
agin
vis
tm
ai a
la M
asia
. A
rman
d é
s un
del
s m
olts
cam
erun
esos
que
, per
mitj
à d
e la
Fun
dac
ió S
amue
l Eto
’o, h
an a
rrib
atal
pla
nter
bla
u-gr
ana
en e
ls d
arr
ers
anys
, i c
om m
olts
d’e
lls, e
ls s
eus
inic
is e
n el
futb
ol n
o va
n se
r fà
cils
.A
rman
d v
a co
men
çar
a ju
gar
a fu
tbol
als
cin
c an
ys, a
lC
amer
un. E
n ca
mp
s d
e te
rra
mol
t d
ifer
ents
d’o
n ju
gaac
tual
men
t, a
mb
pilo
tes
imp
rovi
sad
es i
sens
e l’a
pro
vaci
ód
els
seus
par
es, a
qui
no
feia
mas
sa g
ràci
a q
ue e
l seu
fill
es p
assé
s el
dia
xut
ant
una
pilo
ta e
n co
mp
tes
d’a
nar
aes
cola
. Ella
es
va fo
rjar
un fí
sic
i una
cap
acita
t d
e llu
itaad
mira
ble
s i v
a an
ar c
reix
ent
fins
arrib
ar a
ls d
otze
any
s,ed
at e
n q
uè li
va
canv
iar
la v
ida.
El d
esem
br
e d
el 2
005,
Arm
and
va
par
ticip
ar a
l Tor
neig
Inte
rnac
iona
l Ale
ví d
eFu
tbol
7 d
e D
igita
l Plu
s, a
mb
la s
elec
ció
del
seu
paí
s. E
rala
prim
era
edic
ió q
ue a
que
sta
sele
cció
par
ticip
ava
enaq
uest
tor
neig
, i h
o va
fer
amb
un
pas
fulg
uran
t. A
mb
el
gaire
bé
hom
ònim
d’E
to’o
, Eto
ck, a
l cap
dav
ant,
Cam
erun
va d
eixa
r un
a gr
an im
pre
ssió
. Tot
i q
ue e
ra fà
cil d
eixa
r-se
enllu
erna
r pel
s m
és d
e d
eu g
ols
que
Gae
l Jun
ior E
tock
va
fer
dur
ant
el t
orne
ig, a
ls o
bse
rvad
ors
del
Bar
ça e
ls v
a cr
i-d
ar l’
aten
ció
un a
ltre
det
all d
el jo
c d
els
afric
ans:
les
due
sb
and
es. C
ond
uïd
es p
er O
livie
r M
ouss
ima
i sob
ret
ot p
erA
rman
d, v
an s
er e
l mal
son
del
s eq
uip
s riv
als,
am
b c
an-
FUTB
OL
Futbol 10/7/09 17:14 Página 46
![Page 49: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/49.jpg)
vis
de
joc
mol
t p
reci
sos,
exh
ibic
ions
físi
que
s co
nsta
nts
ino
mb
rose
s p
assa
des
de
gol a
rrib
ant
a la
líni
a d
e fo
ns. L
ate
mp
orad
a se
güen
t, A
rman
d E
lla a
rrib
ava
al B
arça
, eq
uip
al q
ual n
o va
tar
dar
a a
dap
tar-
se. S
i el f
utb
ol é
s en
gra
np
art
velo
cita
t, A
rman
d p
ot a
rrib
ar m
olt
lluny
. Pot
juga
rta
nt p
er la
ban
da
dre
ta c
om p
er l’
esq
uerr
a. E
l cam
p s
e li
que
da
pet
it. V
eloc
itat,
pot
ènci
a, i
més
vel
ocita
t. F
utb
old
e Fó
rmul
a 1.
Ella
gar
ante
ix n
oran
ta m
inut
s d
e llu
ita p
erp
artit
, des
equi
libra
nt c
onst
antm
ent
per
ban
da
i fen
t av
o-
rrir
el s
eu m
arca
dor
. A
més
, el c
amer
unès
ha
dem
ostr
atun
a gr
an p
rogr
essi
ó d
es q
ue v
a ar
ribar
a l
a M
asia
iaq
uest
any
s’h
a p
roc
lam
at c
amp
ió d
e Ll
iga
i d
elC
amp
iona
t d
e C
atal
unya
am
b e
l Cad
et A
. Tot
i ai
xò,
Arm
and
enc
ara
té a
spec
tes
del
joc
per
mill
orar
, sob
reto
tle
s ce
ntra
des
i l’a
rrib
ada
a go
l. S
i aco
nseg
ueix
mill
orar
-ho
, es
par
larà
forç
a te
mp
s d
’aq
uest
cam
erun
ès.
Futbol 10/7/09 17:14 Página 47
![Page 50: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/50.jpg)
Raf
a A
lcàn
tara
és
un in
terio
r hi
span
ob
rasi
ler
de
setz
e an
ys,
que
jug
a a
les
cate
go
ries
infe
riors
del
Bar
ça d
es d
e fa
qua
tre
anys
i és
un
del
s ju
gad
ors
més
pro
met
edo
rsd
el p
lant
er.
Raf
a és
el g
erm
à p
etit
de
Thi
ago
Alc
ànta
ra,
jug
ado
r d
el B
arça
Atlè
tic i,
co
m e
ll, h
a p
refer
it ju
gar
am
b la
sel
ecci
ó e
span
yola
, se
lecc
ió a
mb
la q
ual j
a ha
deb
u-ta
t en
la
cate
go
ria s
ub-1
6. T
ot
i ai
xò,
Raf
a p
rese
nta
en e
l jo
c, u
nes
cara
cter
ístiq
ues
dife
rent
s d
e le
s d
el s
eu g
erm
à, c
om
ença
nt p
er u
na d
e b
àsic
a: p
refe
reix
la c
ama
esq
uerr
a.
Que
Raf
a és
bra
sile
r, t
e n’
ado
nes
així
que
li v
eus
toca
r la
prim
era
pilo
ta.
Aix
ò n
o o
bst
ant,
co
m q
ue h
a ar
ribat
de
ben
jove
al p
lant
er,
sap
què
és
el B
arça
i ta
mb
é sa
pq
uè é
s se
r se
nsib
le a
un
det
erm
inat
est
il d
e jo
c. É
s co
nsci
ent
que
la p
ilota
és
un a
liat
que
s’h
a d
e cu
idar
, i n
o u
na a
rma
llanc
ívo
la.
A m
és,
a d
iferè
ncia
del
seu
ger
mà
(Raf
a no
és
ni d
e b
on
tro
s ta
n in
div
idua
lista
co
m T
hiag
o),
amb
els
any
s, h
a ap
rès
que
a la
sal
a d
e m
àqui
nes
de
l’eq
uip
, un
to
c va
l més
que
un
reg
atei
g i
el c
erve
ll va
lm
és q
ue e
l mús
cul.
Am
b t
ot,
Raf
a és
un
jug
ado
r m
olt
ben
do
tat
tècn
icam
ent.
Té
una
gra
n es
que
rra,
am
b la
qua
l ha
sorp
rès
mo
lts p
ort
ers
al ll
arg
de
la t
emp
ora
da,
tan
td
e fa
lta (
és u
n b
rilla
nt ll
ança
do
r d
e tir
s lli
ures
),co
m d
e ju
gad
a. E
s co
l·lo
ca f
orç
a b
é al
cam
p,
arri
ba
mo
lt b
é d
e se
go
na lí
nia
per
mar
car
go
ls i
tro
ba
amb
mo
lta f
acili
tat
línie
s d
e p
assa
da
que
do
nen
pro
fund
itat
a l’e
qui
p i
que
mo
lts c
op
sd
eixe
n el
dav
ante
r en
la in
elud
ible
ob
ligac
ió d
em
arca
r. P
el q
ue f
a al
co
mp
one
nt f
ísic
, no
més
cal
ob
serv
ar l
a fa
cilit
at a
mb
què
es
des
pla
çap
el c
amp
per
co
mp
rova
r q
ue,
en a
que
st a
spec
-te
, ta
mb
é és
sup
erio
r al
s ju
gad
ors
de
la s
eva
cate
go
ria.
Am
b u
n p
are
cam
pió
del
mó
n d
e fu
t-b
ol (
el s
eu p
are
és M
azin
ho,
exju
gad
or
del
Cel
ta i
del
Val
ènci
a) i
una
mar
e ca
mp
iona
de
futb
ol,
aque
st f
et n
o s
orp
rèn
ning
ú.
A
lcàn
tara
po
sa la
cla
sse
en u
na g
ener
ació
mo
ltfís
ica
del
pla
nter
bla
ugra
na.
És
la c
lara
co
rro
-b
ora
ció
que
els
esq
uerr
ans
tene
n al
gun
a co
saes
pec
ial.
I és
que
Raf
a p
ort
a el
do
rsal
10.
I ja
se
sap
que
el d
ors
al 2
, el
3,
el 6
, o
el 2
2, e
ls e
le-
gei
xes
tu,
per
ò e
l 10.
.. t
e’l d
one
n.
FUTB
OL
Futbol 10/7/09 17:14 Página 48
![Page 51: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/51.jpg)
Futbol 10/7/09 17:15 Página 49
![Page 52: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/52.jpg)
TEXT: ÀLEX RUBIES · FOTOS: ORIOL ROCA
“No pots caure”, diu el principi dels alpinistes. Lagràcia del joc, però, és que la possibilitat hi és. Elcervell reacciona al joc amb la mort, a la por alno-res, a la por de caur e, al mal, al patiment.L'adrenalina és una de les raons de l'atracció pelperill d'aquells que viuen “al fil de l'impossible”.L'amor a la natura, la passió per la llibertat i elsimple repte personal de saber que s'és capaç,són altres “excuses”. “No pots caure”, tornem alprincipi. La r ealitat, de nou, és que sí que potscaure. L'Ester Sabadell ho sap. L'any 2003, enuna expedició a l’Illa de Guadalupe amb l'equipdel programa Al filo de lo imposible, va viur e lapitjor experiència a la muntanya, de la seva vida.En un descens a ràpel, ella i el seu companyXabier Iturriaga, van caure després que els arbresi les pedres on s’agafaven cedissin. En la caigu-da, el seu company va per dre la vida i ella varesultar ferida de gravetat. V a trigar un any arecuperar-se. Malgrat això, dotze mesos méstard, i després d'haver suportat la incertesa de nosaber si tor naria a caminar, ja ascendia un vuitmil. Així és ella, una muntanyenca, una amant dela natura i dels reptes. És una lluitadora que vigi-la cada pas que fa, perquè “no pots caure”.
Explica’m una mica com vas començar amb l’es -calada?
Quan tenia setze anys, em vaig apuntar a unscampus als Pirineus, amb el Centre Excursionista
de Catalunya. Van ser tretze dies que em van can-viar la vida. Vaig tornar d’aquella experiència dientque ja sabia què volia fer la resta de la meva vida.Volia fer muntanya. Als setze anys, vaig descobrirels Pirineus.
Per tu, el muntanyisme és una filosofia de vida,oi?
A veure, dintre del muntanyisme, l’alpinisme, hi hadiferents disciplines. Una és amb esquís, l’altra ésl'escalada, l’altra és l’ascensió a altes muntanyes,les expedicions… hi ha moltes activitats. Jo cr ecque l’alpinisme, com bé dius, és molt més que unesport, és un estil de vida. És apostar per una filo-sofia que t’omple molt i que vius amb molta pas-sió.
He llegit que no t’agrada definir -te, precisament,com a escaladora ni com a alpinista. A tu t’agradaque et diguin que ets muntan yenca. Per què?
Perquè és l’origen de tot. V aig començar en aixòperquè a mi m’encanta la muntanya. A mi m’agra-da l’alpinisme i l’escalada per què adoro la mun-tanya. Per això, jo em consider o per sobre de totmuntanyenca o muntanyesa. La muntanya va lli-gada a mi en tots els sentits.
Als setze anys, vas veure un programa que et vaenganxar, oi?
Doncs sí. Tornant dels campaments de què parlà-vem, ens van passar un vídeo de Al filo de lo
50 esforç
ESCA
LAD
A
Escalada 10/7/09 20:07 Página 50
![Page 53: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/53.jpg)
Escalada 10/7/09 20:08 Página 51
![Page 54: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/54.jpg)
imposible. Jo vaig començar a fantasiejar ambla idea de treballar amb aquella gent i de fer elque ells feien. V aig tenir la sort de conèixer lagent d’aquest pr ograma casualment.Necessitaven dues noies per fer una expedicióa l’Himàlaia, i una de les noies que tenien es vaquedar embarassada. Jo, aleshores, tenia vint-i-cinc anys. T enia experiència d’altitud, i enaquest món no hi ha moltes noies. Per això emconeixien, m’ho van oferir i vaig dir: “on haig designar?”.
Com és viure “al fil de l’impossible”?
La veritat és que és una vida atípica. Entenentcom a normal la vida de la gent que està acos-tumada a aixecar-se cada dia a les set, anar al’oficina, tornar a casa… La meva rutina és moltdiferent. És entr enar, pr eparar expedicions,viatjar… Pot semblar que els alpinistes somgent que no toquem de peus a terra per quèestem per sobre dels núvols, però no és així. Larealitat és que, com que sabem que el que femté molt de risc, som molt conscients de laimportància de tots els nostr es moviments.Som gent que abans de fer un pr ojecte l’estu-diem detingudament per saber -ne els riscos iels perills i poder-los evitar.
Va haver -hi un accident que et va marcar lavida.
Sí, professionalment, vaig estar un any sensefer activitat de muntanya. V aig passar tr esmesos a l’hospital; després, un any de rehabili-tació, primer en cadira de rodes, i després, vaigcomençar a caminar . Psicològicament, va sermolt dur perquè els metges no m’asseguravendel tot si tor naria a caminar i si podria tor nar aescalar. Malgrat això, mai no em vaig desespe-rar. M’ho vaig prendre com si pugés una mun-tanya: el repte era curar-me, per tant havia d’in-tentar anar fent els passos per r ecuperar-me.
ESCA
LAD
A
Escalada 10/7/09 20:08 Página 52
![Page 55: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/55.jpg)
Aleshores, vaig anar mar cant-me aquestsobjectius a curt termini, sense desesperar -me. I gràcies a això, vaig poder anar a poc apoc i em vaig curar sense problemes.
Podríem dir, doncs, que una persona muntan-yenca afronta la vida d’una altra manera?
Sí. Jo, personalment, aquesta experiènciame la vaig pr endre com una ascensió. Peròés que ara, les ascensions, me les plantejocom una superació, com la que vaig haver defer per recuperar-me. La muntanya em vaajudar a superar l’accident, i l’accident m’a -juda ara a superar reptes que em pugui plan-tejar.
Per sobre de tot, se’t veu molt optimista.
És que els alpinistes, per sobr e de tot, somgent optimista, i jo en sóc molt. Si des delprincipi m’hagués quedat amb les paraulesnegatives del doctor que deia que segura-ment no tor naria a escalar , m’hauria deses-perat. Ell, però, tampoc no em va tancar lesportes i em deia: “ja ho veurem”. I jo em vaigagafar a aquesta idea i em vaig proposar llui-tar almenys per intentar-ho.
El principi de l’alpinista és que “no potscaure”, però la gràcia de l’alpinisme és que elrisc i la possibilitat de caure, hi són. Comafrontes aquest risc?
Hi ha dos riscos. Un que es pot intentar con-trolar, i un que no pots controlar directament.El controlable, el minimitzem a zer o, prenemtotes les mesur es perquè sigui zer o. El queno podem controlar, per exemple, que caiguiuna allau, l’intentem assumir . Cal jugar ambaixò. Hem d’intentar anar pel lloc més seguri, dintr e d’això, encara que hi hagi riscos,assumir-los, conèixer-los i mirar d’evitar -los.Jo, personalment, els afronto pensant queval la pena córr er aquests riscos, per quèrealment és el que m’agrada fer.
A la muntan ya, tens temps per pensar i perestar sola. La música hi ajuda?
Com dius, a la muntanya hi ha moltes hor esde soledat i passes moltes estones amb tumateix, amb el teu món interior . En aquestsentit, la música m’ajuda i m’acompanya. Ami, la música, em transporta, i ara r elacionomúsiques amb viatges. Tornar a escoltar unacançó em fa viatjar desperta al moment que
la vaig sentir i va suposar quelcom d’especial.
En una ocasió, el Sabina va ser més que unacompanyant, oi?
Sí, tornem a l’accident. En aquella ocasió, aGuadalupe, després de l’accident, vam haverd’esperar setze hores que arribés l'helicòpterde rescat. Durant aquesta espera, va seramb mi el Sebastián Álvaro i em va estar can-tant tota la nit, per què no m’adormís, lacançó Peces de ciudad, del Joaquín Sabina.Va ser molt especial, i ara, cada cop que l’es-colto, per a mi té un valor molt especial. Apart, el Sebas coneix el Pancho V arona, elguitarrista del Sabina. Aleshores, el Panchitoli va explicar la història al Sabina, que es vaemocionar i va dir que em volia conèixer . Undia, vam quedar i el vaig conèixer. Aquell diava ser únic per què em va dir: “Por una vezpuedo decir que una de mis canciones haservido realmente para algo”.
Abans, hem parlat de la rutina de vida de lagent “normal”. Suposo que tu deus teniramics que porten aquest estil de vida.Com hoentenen, ells, que tu visquis d'aquesta mane-ra?
Doncs, suposo que ells ja ho tenen assumit ipotser sóc una mica el bitxo “rar o”. Però jocrec que assumeixen que sóc alpinista, aixícom un altre pot ser arquitecte, metge o eco-nomista. Per ells, dintr e de la no-normalitat,la vida que porto és la que em pertoca, per-què sempre he viscut així i m'han conegutvivint d'aquesta manera. El dia que treballi devuit a vuit és quan pensaran que em passaalguna cosa.
Has parlat de bones i males estones, devivències. Però, què diries que t'ha aportat,aquest esport, per sobre de tot?
M'ha aportat vida. La muntanya m'ha fet talcom sóc ara. La muntanya, la natura i l'alpi-nisme m'han transmès molts valors. Heaprès que cal superar -se, que de vegadescal sacrificar-se per aconseguir un objectiu,que les coses materials, a la fi, no són impor-tants... Això és molt important, per què, allàdalt, l’única cosa que compta és tenir gas perpoder desfer una mica d'aigua i de menjar .Allà, tenir l'últim mòbil que ha sortit no té capmena d'importància. Tot això és el que sóc joara, per tant la muntanya ho ha significat totper a mi.
A més, t'ha permès conèixer llocs espectacu-lars. En una de les darreres entrades del teubloc (red.barrabes.com/EsterSabadell) parla -ves del P akistan. Què té d'especial, aquestaterra?
He estat set vegades al Pakistan i conecsobretot la part del país de les muntanyes. Hiarribem per la capital, Islamabad, però deseguida agafem el cotxe o l'avió per anar aprop de les muntanyes. Que què té d'espe-cial? Doncs la gent. La gent dels pobles delcostat de les muntanyes són quasi com lameva segona família. Són gent que apr eciomolt, que estimo molt i amb qui m'entencmolt bé per què tenen uns valors molt sem-blants als meus. V iuen en situacions moltextremes, a tres mil metres d'alçada, i tenenun caràcter com el del paisatge, extr em, iaixò a mi em va molt.
I et fa ràbia, la imatge que es dóna sempredel Pakistan?
Doncs sí, és clar . Es generalitza molt. Per ami són la meva segona família, i amb aques-tes generalitzacions és com si insultessin unapart de mi. Hi ha gent molt bona, al Pakistan,i no es mer eixen que només surtin notíciesdolentes d'aquell país.
El P akistan és només un dels teus destins.Has viatjat per tot el món.Com s'ho pot fer, unalpinista, per poder viatjar i viure de la sevapassió per la muntanya?
És difícil, perquè es tracta d'un esport mino-ritari. Jo cr ec que molt poca gent devemviure de l'alpinisme. Jo intento fer conferèn-cies, tr eballo amb la gent de Al filo de loimposible, que ens paguen per documental.Però, sobr etot, m'he buscat patr ocinadors,com ara la marca The North Face. Gràcies aaquesta mar ca he pogut aconseguir , nonomés el r ecolzament per al material, sinótambé formar part del grup The North Face iconèixer gent i atletes molt importants quem'han obert moltes portes.
Ester Sabadell, una vida al límit, un amor perla muntanya sense fi. V ivia sota el lema “nopots caure”. Però un dia, va patir un accidentque la va marcar per a tota la vida. Tot i això,es va aixecar i va continuar amb l'ascens capals seus somnis. L'Ester , una muntanyencade cap a peus que ha tr obat en la vida “al filde l'impossible” el seu leitmotiv particular. çe
esforç 53
Escalada 10/7/09 20:08 Página 53
![Page 56: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/56.jpg)
ESCA
LAD
A
Escalada 10/7/09 20:08 Página 54
![Page 57: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/57.jpg)
esforç 55
Escalada 10/7/09 20:08 Página 55
![Page 58: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/58.jpg)
çe
MO
TOR
La gasolina i la febr e pel motor esduu a la sang. Són molts els cam-pions que formen part de sagues
d’amants de la velocitat. La Laia Sanz(11 de desembr e de 1985, Corbera deLlobregat) n’és una. Actualment, és totauna campiona, amb vuit títols mundials al’esquena. Fan de Puyol i del FCBarcelona i membr e de l'equip Repsol-Montesa HRC, va començar quan noaixecava ni un pam de terra.Amb només dos anys, quan només feiauns mesos que caminava, ja feia lesseves primeres passejades en bicicleta.El seu pare, amant de les motos, l’asseiaal dipòsit de la moto, des d’on gaudia delvent a la cara i del "rum, rum" del motor
a les cames, als músculs, als ossos, alcor. Amb només quatr e anys, d'amagatdel seu germà Joan, va agafar la sevamoto, un Cota 25. Era la seva passió iningú l'aturaria. Deu anys després, guan-yaria el seu primer Campionat d'EspanyaCadet, sent l’única noia en participar -hi.Però anem a poc a poc. L’any 1992, ambset anys, va acabar vuitena en la sevaprimera pr ova del Campionat deCatalunya. Des d'aquell dia, ja no va dei-xar de participar-hi. El 1997, va guanyarla primera carrera i va participar en el pri-mer trial. Començava la carr era d'unaestrella.Era l'any 2000, aquell en què havia d'a-rribar la fi del món. I així va ser, al menysla fi del món del motor d'abans de la LaiaSanz. Amb només catorze primaver es,va guanyar , contra tot pr onòstic, elCampionat d'Espanya Cadet. Set anys després, i havent aconseguitset títols mundials de trial consecutius,va ser guar donada amb el Pr emiNacional de l'Esport Reina Sofía. V a serun 18 de juliol i es va sentir , segons lesseves paraules, "molt or gullosa d'acon-seguir el pr emi més important que potrebre una esportista espanyola". Aquell
any, però, se li va escapar el títol mundialen benefici de l'Iris Krämer . V a quedarsegona empatada a punts amb l'aleman-ya. Un any després, però, la jove i extr ema-dament talentosa Laia Sanz va fer histò -ria. La casualitat va voler que fos al cos-tat de casa seva. Concr etament, alParcmotor Castellolí de Bar celona. Allà,el 19 d'agost de 2008, es convertia en laprimera en aconseguir vuit títols mun-dials. D'aquesta manera desfeia l'empatamb mites del trial com ara el DougieLampkin o el Jordi Tarrés, amb set mun-dials cadascun.Fa unes setmanes, va començar elMundial 2009. La Laia va guanyar la pri-mera pr ova. Demostrant que encara téambició i que és la més exigent amb simateixa, va afirmar sentir -se "satisfeta",però no es podia estar de reconèixer quehavia "comès alguns errors en la primeravolta". Una vida dedicada a les motos, unacarrera plena d'èxits i campionats mun-dials. A vui, amb només vint-i-quatr eanys i, tot i ser la millor en el seu camp,continua cer cant la perfecció, continuagaudint del "rum, rum" a les cames, alsmúsculs, als ossos, al cor.
56 esforç
LaiaSanz 11/7/09 12:07 Página 56
![Page 59: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/59.jpg)
esforç 57
LaiaSanz 11/7/09 12:08 Página 57
![Page 60: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/60.jpg)
Ilu1 11/7/09 12:03 Página 58
![Page 61: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/61.jpg)
Ilu1 11/7/09 12:03 Página 59
![Page 62: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/62.jpg)
60 esforç
HO
QU
EI H
ERB
A
Muralla 10/7/09 17:38 Página 60
![Page 63: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/63.jpg)
Muralla 10/7/09 17:38 Página 61
![Page 64: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/64.jpg)
62 esforç
HO
QU
EI H
ERB
A
Muralla 10/7/09 17:38 Página 62
![Page 65: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/65.jpg)
esforç 63
Copa d'Eur opa, i va ser un dels millorsanys de la història del club. Aquesta tem-porada, suposo que inconscientment hemafluixat l'accelerador pensant que teníemel coixí dels títols de la temporada passa-da.
Però hi heu estat.
Sí. Hem jugat dues finals, hem perdut unasemifinal... però hem de mirar més enllà.Jo crec que és una llàstima, que la tem-porada té moments bons i momentsdolents, i aquesta n'ha tingut més delssegons.
Com la valores?
Doncs, no només pels títols, sinó per tot,bastant pitjor que l'anterior . Ha estat unatemporada més justeta. Hi ha hagut caresnoves, ha marxat gent important...
Com ara el Pol Amat.
Sí, és clar que és el jugador que ha estatescollit millor jugador del món i es nota.És un noi que, evidentment, mar cava lesdiferències. Li va costar , al principi, peròal final va demostrar que és un jugador declasse mundial. Potser és el que ens hafaltat aquest any, al davant.
Tu mateix has dit que l'an y passat us va faltarla Copa d'Europa. Si aquest an y entenem que,tot i no guanyar, heu fet un bon paper a la Lligai a la Copa, Europa encara seria una assignatu-ra pendent, no?
Sí, potser no estem acostumats, encara,al nou format de l’EHL. És una llàstimaperquè jo crec que aquest any teníem ungrup assequible. V am jugar -nos el passiamb un equip anglès, que era inferiorperò que va jugar millor. Però, en aquestsnivells, si et distreus deu minuts, ja etsfora.
Cap equip espanyol, però, sembla haver agafatla fórmula per a l’EHL.
La veritat és que ho sembla. La realitat ésque a Holanda i a Alemanya hi ha més fit-xes federatives i així s'entén la seva supe-rioritat. Però a Espanya hi ha moltíssimnivell, i és una llàstima perquè l'Egara s'ha
l'equip, de la selecció i del convuls mercatestival.La derrota a la final de la lliga, a més contra elrival que l'any passat havíeu guan yat (l'AtlèticTerrassa), va fer mal, oi?
Doncs sí. L'Atlètic és un equip que haguanyat cinc de les darreres sis finals queha jugat. L ’única que no ha guanyat vaser, com dius, l'any passat contra nosal-tres. És un equip molt complet i juguenmolt bé a hoquei, però sempre et queda lasensació que hi podíem haver fet unamica més. Era un play-off al millor de trespartits, i en vam per dre dos i en vamguanyar un. En aquests partits, tots elsgols que hem encaixat han vingut per pèr-dues nostres de pilota al mig del camp iper contraatac d’ells. De fet, el darr er golde la final que va decidir -ho tot va ser unregal nostre. Una llàstima.
Ho vau tenir a l’abast de la mà, per això.
Sí. En el primer partit al seu camp, siguanyàvem ja érem campions. Va ser unallàstima per què vam jugar una primerapart dolentíssima i, tot i això, vam acabarperdent en el gol d'or. És a dir, només quehaguéssim estat tr enta-cinc minuts unamica més concentrats, estic convençutque seríem campions de lliga per segonany consecutiu.
Què ha fallat, aquesta temporada, que no s'haaconseguit cap títol?
Suposo que un equip, quan guanya, cauen una certa r elaxació. L'any passat hovam guanyar absolutament tot, excepte la
TEXT: ÀLEX RUBIESFOTOS: ORIOL ROCA
El sol al cel, cap núvol entr e elsrajos abrasadors i la nostra pell.Són dos quarts d'una. “Potser no
hem escollit la millor hora per quedar”,penso. El Willy arriba en moto. “Passeu!Què hi feu aquí fora?”, ens convida ama-blement. Entr em al Polo, un club que jahem visitat en altres ocasions amb Esforç.“Bona gent, aquests del Polo”, comentemamb l'Oriol. Arribem al camp d'hoquei. Elsol crema cada cop més. El Willy es va acanviar, mentre posem la porteria a lloc,muntem els focus i lluitem per esquivarels rajos ultraviolats. Cinc minuts després,puja el nostre protagonista. Casc, guants,proteccions al tr onc i les cames. “Pobr enoi... Potser no hem escollit la millor horaper quedar”, no em puc estar ara de dir -ho en veu alta. “No passa r es, hi esticacostumat”, r espon. Les gotes de suorfan evident que no hi està del tot acostu-mat. “Bona gent aquests del Polo”, ara hopenso en referència al Willy. L'Oriol, suanttant o més que el Willy , ja té la càmera.“Comencem?”.
Aquesta no ha estat una bona temporadaper al Polo. Després d'un any històric peral club de Pedralbes, amb tots els títolsestatals a les vitrines, aquesta temporadaes pr esentava com un r epte difícil desuperar. El r esultat final ha estat bastantdescoratjador. Tot i haver arribat a duesfinals i a una semifinal, han acabat sensecap títol. El Guillem Ruiz ha format, ambl'Oriol Fàbregas, una de les porteries mésprometedores de la Primera Divisió esta-tal. Parlem amb ell d'aquesta temporadarecentment acabada, del seu futur i del de
Muralla 10/7/09 17:38 Página 63
![Page 66: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/66.jpg)
sembla com estan quedant les coses?
A mi em sembla que tots els jugadors, sino assoleixen els objectius en el club ones tr oben, busquen un pr ojecte que elspugui oferir més garanties d'èxit. Enaquest sentit, és clar que, amb la candi-datura per als Jocs Olímpics de Madrid, alClub de Campo hi han arribat molts dinersi es pot fer un equip molt fort. I és difícilcompetir amb això.
Tant com per fer un equip que posi en perill lasupremacia catalana a la Lliga?
Sí, no en tinc cap mena de dubte. Fa cinco sis anys que van començar amb aques-ta política de contractar jugadors de moltbon nivell, però mai no han guanyat laLliga. Estic convençut que, per aquestmotiu, tenen una espina que la temporadavinent miraran de treure's.
Què et sembla aquesta política de fitxatges?
És correcta. Però, com en totes les cosesde la vida, hi ha un límit. No cr ec ques'hagi de jugar amb un equip de “galàc -tics”. S'ha de tenir algun jugador delsmillors, tr es o quatr e que mar quin lesdiferències, però sense oblidar el planter .La resta han de ser de la casa.
Parlem de vosaltres. Us heu reforçat amb duespeces importants com en Witthaus i el P auQuemada. Vénen a cobrir el que tu mateix reco-neixies que ha estat el vostre punt feble, ladavantera. Amb ells dos i l'equip d’aquestatemporada, torneu a ser favorits?
Sí, per què al mig hi tenim dos jugadorsdels millors, com són els germansFàbregas, olímpics tots dos. Al darr ere hitenim el Matias Rey; per mi, el millordefensa del món. I al davant, sí que ésveritat que depenem molt del penal, queés molt bo. Però així que els equips ensestudien, no tenim r ecursos. Ara tindr emalgunes cartes per sorpr endre els rivals.En Witty segur que serà una peça impor-tant, perquè coneix bé la lliga i és molt bo,i el Quemada serà important per què, amés de ser un davanter molt bo, és unexpert en el llançament dels penals.
ens agradi o no, no hi ha molta gent. Si etsen el cercle en què es confia en tu interna-cionalment, t'arribarà el moment. El que éscert és que l'hoquei herba és un esportcada cop més competitiu i que exigeix mésprofessionalitat. Si estàs disposat a sacrifi-car-te, pot ser que t'arribi el moment.Cadascú s’ha de plantejar si hi està dispo-sat. Jo penso que, si em mantinc dintre delcercle de què et parlo, potser m'arribarà elmoment. Però també tinc clar que, a lavida, aquestes coses també depenen unamica de la sort.
L'exemple a seguir seria el del teu compan y,l’Oriol Fàbregas, per exemple?
Sí, més o menys. Ell ha tingut la sort detrobar una porteria d'un equip molt com-petitiu. Ha pogut jugar bastant i, tot i queha tingut moments millors i moments pit-jors, ha treballat força i han comptat ambell.
Hi ha qui diu que ell i tu formeu un dels millorstàndems joves de la Lliga. Tu què en penses?
Sí, ens ho han dit alguna vegada. Per miés una alegria i ho valor o molt positiva-ment. Sobretot tractant-se d'un companyamb qui ara ja compten per a la seleccióabsoluta. És un orgull.
Aquest estiu, com cada an y, s'estan vivintmolts moviments entre els favorits a la Lliga. Al'Egara, canvis a la banqueta i a la davantera; al’Atlètic i al mateix P olo, baixes i fitxatges; imolts moviments, al Club de Campo. Què et
quedat a quarts dos cops i l'Atlètic, l'anypassat... I cada any es cola algun equip aquarts que penses “jo podria ser -hi”. I sino és el teu equip, algun altr e d’espanyolque té el nivell per lluitar i per donar lasorpresa.
Parlem de l'an y vinent. Després d'un an y enblanc, quin és l'objectiu?
Home, després d'un any en blanc, seriaimportant aconseguir algun títol. Jo esticconvençut, tinc la certesa, que el clubestà fent un projecte guanyador i crec queestem buscant un títol. A més, crec que elclub té la intenció d'organitzar l’EHL, cosaque faria que entréssim a la Final Four ,que sempre és a Holanda.
Tu, personalment, et marques alguna meta?
Sí que tinc metes. He jugat a tots elsnivells de la selecció, fins i tot a l’absolu-ta de sala, i tinc la meta de consagrar -meen el Polo i arribar a la selecció, que seriaun somni. A més, me'n vaig un semestr ea Bèlgica i també coneixeré l'hoquei d'unaltre país. I alguna cosa hi ha per aquí.
Què vols dir?
Alguna pr oposició informal, però ja veu -rem... Hi estic bé, al Polo.
Parlaves de la selecció. T’hi veus, acomplintaquest somni en un futur no gaire llun yà?
La vida fa moltes voltes i en aquest esport,
64 esforç
çe
Muralla 10/7/09 17:38 Página 64
![Page 67: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/67.jpg)
esforç 65
Muralla 10/7/09 17:39 Página 65
![Page 68: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/68.jpg)
66 esforç
RU
GB
I
Sales 10/7/09 17:43 Página 66
![Page 69: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/69.jpg)
esforç 67
Quinze anys enr ere naixia un delsclubs de rugbi més, diguem-ho així,singulars del nostr e país. Parlem,
evidentment, del Rugby Sales V iladecans,els tasmanians, com se’ls coneix en el mónde la pilota ovalada, un equip impulsat perun aleshores jove estudiant d’INEF anome-nat Laur eà Fanega. T res lustr es amb lesanades i vingudes pròpies d’un club joveque practica un esport minoritari, peròsempre amb la il·lusió d’impulsar i donar aconèixer a la seva ciutat els valors sobr eels quals se sustenta aquest meravellósjoc que és el rugbi. Felicitats, nois!
“Encara que jo era nedador des de benpetit”, ens explica el mateix Laur eàFanega, “sempr e m’havia agradat moltveure el rugbi quan feien el 5 Nacions a la2, tot i que no entenia res. Va ser quan vaigentrar a l’INEFC de Bar celona que imme-diatament vaig posar -me a jugar a l’equipde la Facultat, Els Óssos. Va ser en aquestequip i de la mà del Dr . José AntonioSancha, dir ector de l’INEFC en aquellmoment, que em vaig enamorar definitiva-ment del rugbi.” Des d’aleshores en Laureàha jugat en difer ents clubs de Barcelona, iactualment, a més de ser el cap visible delSales, és pr ofessor de l’assignatura de
Rugbi a la llicenciatura de Ciències del’Activitat Física i l’Esport de Blanquer na(Universitat Ramon Llull) i fa d’entr enadordel Castelldefels Rugby Union Club. Peròtornem a la història que avui ens ocupa. Iés que en Laureà, veient que molts munici-pis del seu voltant tenien un club de rugbi,va pensar a tirar -ne endavant un aViladecans. “La veritat és que no va seruna decisió gair e meditada, tot i que elresultat obtingut ha estat magnífic. V amintentar tirar endavant la iniciativa al’Institut Sales de V iladecans, i des de lla-vors fins ara.” El nostr e interlocutor famemòria i r ecorda que la primera jor nadaactiva del club va ser un divendr es a latarda, en acabar les classes de l’Institut.“Amb la col·laboració de Ramon Banús,professor d’Educació Física del centr e,vam organitzar un taller de rugbi perensenyar l’esport als alumnes. El primerdia van ser cinquanta-cinc nois i noies, imolts encara són membr es del club.”D’aquell primer dia van sor gir els tasma-nians, amb un apel·latiu nascut del fet que“ens identificàvem molt amb el dimoni deTasmània, el dibuix animat, per què ér emuna mica com ell: simpàtics, dinàmics iesbojarrats. Per compensar tanta ener gia,vam tancar aquest dimoni en un triangle
blanc, símbol de l’ordre, i vam crear el nos-tre escut. En el seu honor , abans decomençar els partits ens abracem al migdel camp i cridem tres vegades el nom delnostre dimoni: tasmanians, tasmanians,tasmanians”. Com ja hem comentat en laintroducció, el Rugby Sales V iladecans ésun equip singular i difer ent de la r esta.Només així s’entén que la primera juntadirectiva tingués una mitjana d’edat desetze anys, amb en Laur eà, de vint-i-un,com el més veterà de tots. Aquells inicis iels anys posteriors, el seu fundador elsqualifica d’espectaculars. “V am arribar atenir un equip juvenil, un de femení, un decadet i una escola. V am tenir col·labora -dors d’un altíssim valor personal i pr ofes-sional, com Paz Estevan i Susan Monclús,totes dues jugador es inter nacionals.També Antoni Caparrós i José AguileraGoku, companys de l’INEF , i RamonBanús, pr ofessor de l’Institut Sales. Hemorganitzat gires per la Br etanya i tor nejosde rugbi platja, hem participat en mil i untornejos, fins i tot a unes vint-i-quatr ehores de bàsquet i unes dotze hor es denatació. Hem or ganitzats sopars i exposi-cions, hem estat a punt d’estr enar unaobra de teatre feta per jugadors, hem sor-tit a la tele, etc. D’aquests quinze anys,
TEXT: ORIOL RODRÍGUEZ · FOTOS: ORIOL ROCA
Sales 10/7/09 17:44 Página 67
![Page 70: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/70.jpg)
68 esforç
RU
GB
I
Sales 10/7/09 17:44 Página 68
![Page 71: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/71.jpg)
esforç 69
destacaria que no ha canviat res de l’espe-rit inicial del club: entendr e el rugbi comuna manera de viure i com una manera defer amics. Actualment, molts dels que vamfundar el club continuem junts i som partd’una gran família tasmaniana. Qualsevoljove de Viladecans coneix els tasmanians.”Ara, però, com es pot intuir en les declara-cions d’en Laur eà, pel que fa a un plamerament esportiu, el Rugby SalesViladecans està en una situació d’hiber na-ció, perquè no té cap equip oficial en com-petició. “Molts jugadors estan repartits perdiferents equips de l’Estat i l’estranger , iens ajuntem per or ganitzar el nostr e tor-neig de rugbi màster anual, per Nadal, i perparticipar en tots els tornejos de rugbi plat-ja que podem. A més, acostumem a serconvidats a molts tornejos diferents, preci-sament, pel nostr e caràcter i el nostr etarannà. Fins a l’any passat vam tenir acti-va la nostra escola de rugbi, gràcies a lacol·laboració de l’Ajuntament i de diferentsescoles del municipi, però aquest any nol’hem pogut mantenir.” Tot i això, es preveuque la propera temporada tornin a la com-petició en algunes categories. “Com deiaabans, molts estem r epartits per difer entsindrets. Molts jugadors són a clubs com elCastelldefels RUC, l’INEF de Bar celona, elRugby Club Cornellà, el FC Barcelona, etc.També tenim tr es jugador es del màxim
nivell, que són l’Olga Asensio i la MaiteDelgado, subcampiones d’Eur opa ambl’INEF de Bar celona i membr es de lesseleccions catalana i espanyola, i laMontse Poza, que actualment juga a l’e-quip francès de la USA T i és inter nacionalamb la selecció espanyola. Cap any hemdeixat de pagar la nostra afiliació a laFederació Catalana de Rugbi, tot i no par-ticipar en cap competició oficial. Estemtreballant per aconseguir un equip masculíi un de femení en un termini no gair e llargde temps. A més, amb l’Ajuntament deViladecans també tr eballem en l’opció detenir línies de rugbi dibuixades en un campde gespa artificial de nova construcció,que ja està en obr es. Això ens permetriaobrir un nou horitzó i seria un gran r egald’aniversari.”
Havent sortit el nom de Montse Poza a laconversa, he de fer obligatòriament unpunt i a part en la conversa, ja que estemparlant d’una de les millors jugador esd’Europa. Els tasmanians poden tr eure pitamb orgull per aquest fet, ja que va ser alseu club on la Montse va descobrir elrugbi. “És més que un or gull”, reconeix enLaureà. “No només és una excel·lent juga -dora, sinó que a més és una personaincreïble. És capaç de baixar una tar da deFrança per assistir a una r eunió de JuntaDirectiva del Rugby Sales Viladecans i des-prés tor nar a marxar cap al país veí, perjugar un partit l’endemà. Ha estat des delsinicis una de les persones que més hanaportat al nostre club i a les nostres ganesde continuar el pr ojecte. Quan la veiem
Sales 10/7/09 17:44 Página 69
![Page 72: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/72.jpg)
70 esforç
çe
jugar al nivell que està, doncs a tots i cada unde nosaltres se’ns omple el pit d’orgull.”
També n’hi ha per sentir -se orgullós i satisfetamb la tasca que el Rugby Sales V iladecansha anat fent durant aquests anys amb la sevaescola de rugbi, que actualment han hagut dedesfer però que esper en tor nar a obrir benaviat. “Més de mil cinc-cents joves deViladecans han passat pels nostres equips i lanostra escola, i això fa que siguem un clubmolt estimat a la nostra ciutat. La intenció éspoder tor nar a engegar -la sense per dre devista el nostr e sentit com a club: el rugbi ensha d’ajudar a ser més bones persones i, pertant, l’escola ha d’inculcar sobr etot valors irugbi, dos conceptes molts lligats.” Com indi-ca el nostr e entr evistat, a la seva escola nonomés formen futurs jugadors de rugbi, sinóque també intenten inculcar als més petits totsaquells valors que van intrínsecament lligats alrugbi. “Tots els membr es del club tenim unpacte entre nosaltres, que és que el dia queveiem que els valors i la manera de veur e lavida que tenim canvia, desfar em el club. Elrugbi està molt present en la nostra personali-tat, per què ens ha donat moltíssim. Ens haajudat a formar-nos com a persones i a enten-dre la vida des del punt de vista del r especte,la companyonia, l’esforç i l’alegria. És el quesempre hem inculcat i el que sempr e intenta-rem continuar aplicant. Hem tingut experièn-cies de tr eballar amb grups de nens difícils, iels r esultats han estat magnífics: personesque podrien haver estat abocades a una vidaconflictiva actualment agraeixen al rugbi i alclub l’oportunitat que van tenir de sortir d’unatrajectòria que semblava predeterminada.”
RU
GB
I
Sales 10/7/09 17:44 Página 70
![Page 73: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/73.jpg)
esforç 71
Sales 10/7/09 17:44 Página 71
![Page 74: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/74.jpg)
MO
TOR
Praderas 10/7/09 17:53 Página 72
![Page 75: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/75.jpg)
çe
El Circuit de Catalunya és el santuari delmotor a Catalunya i una de les catedrals enl’àmbit mundial. A mesura que han anatpassant els anys, l’or ganització del Cir cuits'ha anat r einventant per oferir solucionsesportives i econòmiques per seguir sentun referent. Al capdavant d'aquestes inicia-tives i tr eballant per "seguir millorant sem-pre", s’hi tr oba Ramón Praderas, dir ectorgeneral del Cir cuit de Catalunya. En plenafase d'expansió, amb la crisi de r erafons iamb la Fórmula 1 assegurada fins al 2016,ens explica els plans de futur del circuit.
Què és el Programa de Joves Pilots?El Programa de Joves Pilots és un invent delCircuit de Catalunya. Es tracta d'un pr ojec-te en què es fa una aportació econòmicaper ajudar els joves pilots. Hi ha una comis-sió, formada per la Federació Catalanad'Automobilisme, representants del RACC,la Secretaria General de l'Esport i del Circuitde Catalunya que, juntament amb el coor -dinador, Vicenç Aguilera, valora quins hande ser els objectius i quins són els r esultatsfinals. És un pr ograma de beques, que noes dóna a fons perdut. Se segueix el pilot i,si signa un contracte pr ofessional, retornales ajudes per ajudar altr es joves pilots. V acomençar fa cinc anys i, en aquest temps,la piràmide de pilots en el pr ograma s'haanat modificant. Actualment, al capdamuntde tot, hi tenim dos pilots a les World Series.Són Miquel Molina i Jaume Alguersuari. Apartir d'aquí, anem baixant per edats, percampanyes i per r esultats. Tenim un equipque els assessora i els anem seguint ambl'objectiu d'arribar al màxim nivell, la F1.
Què hauria de fer un noi que hi volguésentrar?Primer de tot, tenir un currículum en el móndel kàrting. Després, la comissió faria unestudi de la seva trajectòria i, finalment, se lifaria una prova en què entren els que tenenmillors resultats.
Un cop al capdamunt, quin benefici en treuel Circuit de Catalunya, d'aquests pilots?Hi ha dos beneficis. El primer és que la imat-ge del pr ograma també es lliga amb lesmarques del cotxe de cada equip. Estemcompetint en tots els campionats, venent laimatge del programa. Després, al final, quan
algun pilot hi arriba, el més immediat és elretorn de les quantitats aportades pel pr o-grama. Així, quan un dels nostres pilots arri-bi a ser pilot oficial d'un equip de F1, lespeticions per participar en el pr ograma deben segur que es dispararan.
El programa de motocic lisme funcionaigual?En dues rodes, vam començar fa uns anysen col·laboració amb el RACC. En aquestcas, l'estructura és difer ent: nosaltr esnomés fem una aportació al RACC, quedecideix qui són els pilots.
A banda del motor, quina altra oferta espor-tiva té pensat oferir el Circuit, en el futur?Volem tenir una instal·lació multifuncional.Durant uns dies de l'any , tenim curses deprimer nivell, com ara la F1 o la Moto GP;d’un nivell mitjà, com ara les W orld Series,les DTM o les Le Mans Series; i d'un nivellestatal, com ara el Campionat deCatalunya, el CEP ... Però després, lainstal·lació segueix tenint vida. És per aixòque busquem fórmules com la de la V oltaCiclista a Catalunya, que enguany va aca -bar aquí al circuit. L'any passat, vam partici-par en La Marató de TV3 i participem,també, en la Cursa de l'Escler osi Múltiple.Hem creat un departament de nous pr o-ductes perquè volem que la gent vingui alCircuit, hi hagi curses o no.
Quin impacte econòmic té el Circuit deCatalunya en el nostre país?El Circuit de Catalunya participa en el móndel motor en general. Per tant, quan femcurses, tenim moltes despeses. T ot i així,tenim un fort impacte en l'entorn. En primerlloc, cal dir que la majoria de cir cuits delmón són deficitaris. El nostr e és beneficiarides de l'any 2003. Des d'aleshores fins ara,s'han reinvertit els diners en millores del cir-cuit. El veritable impacte que té, i que elCircuit no pot presentar en els resultats, ésel que deixa a tota la comar ca. Ve moltíssi-ma gent d'arr eu del món. T ot això sóndiners que queden al país i això és el ques'ha de tenir en compte de cara al futur.
No és, només, una potenciació econòmica,oi?Exacte. Hi ha un aspecte que no es pot
reflectir en un paper. És la internacionalitza-ció del Cir cuit i l’exportació de la mar caarreu del món. La imatge de tecnificació, depreparació, de capacitat de gestió i d'or ga-nització que donem no es pot mesurar ambdiners. Tot plegat fa que el mateix Ber nieEcclestone digués, fa uns dies, que, quanalgú li pregunta quin és el millor lloc per anara veure F1, ell r ecomani Barcelona. És persentir-nos-en tots orgullosos.
Quines mesures prendrà el Circuit deCatalunya en relació a la crisi?Més que parlar de la crisi, jo parlo d’unareconversió econòmica mundial que faràque determinades coses es r eplantegin.Nosaltres què hem fet? Seguirem plantejantdescomptes per a l'any vinent, com hemestat fent fins ara, i potenciarem que espec-tadors amb menys capacitat puguin venir aveure curses. Hi ha el pr eu de pelouse queserà baix i hem aglutinat les localitats en tri -bunes de baix, mitjà i alt cost.
Com hauria afectat el Circuit, un possiblecanvi en el Campionat Mundial de F1?Doncs, és evident que hauria estat molt difí-cil, però ben poca cosa hi hauríem pogut fer.
Com veus el futur?Jo crec que no hi haurà una reducció, peròsí una estabilització. S'ha de tenir clar queels ingr essos de l’or ganització són elscànons i els drets de televisió. Com en qual-sevol negoci, caldrà equilibrar els ingressosi les despeses. Caldrà tenir molta cura de lagestió, haurem de treballar en una reduccióde la despesa i caldrà veure si hi ha un ajustdel cànon. Hem de fer una aguditzaciómental per tenir altr es ingressos per podercompensar el gran dèficit que suposa.
Com ha afectat l'aparició de nous circuits,com ara el de València?Hi ha una frase que diu: “Com més ser emmés riurem”. En qualsevol cas, si entenemque el nostre és un espectacle fet en un cir-cuit permanent, amb unes determinadescaracterístiques, el primer gran pr emi quearriba a Eur opa, amb una trajectòria dequasi vint anys, veiem que un gran pr emid’Europa itinerant, que té com a objectiusituar una ciutat en el món, no té per què sercompetència.
Praderas 10/7/09 17:53 Página 73
![Page 76: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/76.jpg)
SUR
F
ECS 10/7/09 18:17 Página 74
![Page 77: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/77.jpg)
ECS 10/7/09 18:17 Página 75
![Page 78: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/78.jpg)
Els inicis del surf es r emunten amés de cinc-cents anysd’història. La Polinèsia va veur e
néixer aquest esport que no va r ecuperarl'esplendor fins arribat el segle XX. Com unamalaltia, es va anar estenent, aleshores, perles costes de Califòrnia i Austràlia. Formavapart d'un estil de vida, d'una subcultura quecreixia a les platges. La gent veia en el surfuna forma de sentir -se lliur e. Ràpidament,es va convertir en una icona de l'estil devida de la costa americana.L'american way of life va ajudar a estendre'l.Han estat molts anys de donar a conèixer elsurf. Des dels grans The Beach Boys i elsseus èxits “Surfin’ USA”, “I Get Ar ound”,“Good V ibrations”, “Califor nia Girls”,“Barbara Ann” i tantes i tantes altr es,passant per grups com ara The Sunrays,The Rivieras o The Mamas and the Papas iel seu mític “California Dreamin”. El cinemano ha fet menys, amb pel·lícules com araaquella espectacular Point Break ,protagonitzada per Keanu Reeves i PatrickSwayze, o la més clàssica Big Wednesday ,o la darr era d’animació Surf’s up , traduïdaaquí com a Escola de Surf. No hemd’oblidar, tampoc, el boom televisiu delsnoranta amb sèries com ara Magnum PI,California Dreams o Baywatch. Tot plegat vaservir perquè arreu del món la gent volguéstenir un tros de fusta i llançar-se al mar.El surf també va arribar a Catalunya.Certament, el Mediterrani no és el millor llocon “surfejar”, però tenim algunes de lesmillors platges i unes condicionsclimàtiques envejables. En els darr ers deuanys, són molts els que s'han deixatenganxar per la taula i el mar . Alguns, através dels amics, d'altres per curiositat, perun viatge fet... El cas és que la quantitat degent amb una taula sobr e l'aigua no ha fetmés que créixer. Això ha portat molta gent ales platges amb ganes d'”agafar onades”,però sense tenir cap noció de surf, denavegació ni del comportament del mar. Unproblema, vaja. Això és el que devia pensarl'Abel Marsal quan es va decidir a fundarl'Escola Catalana de Surf. Era l'any 2003. A l'Associació Catalana deSurf s'havien adonat d'aquest pr oblema: hihavia molta gent i molt poca formació.Necessitaven algú experimentat, ambconeixement. L'Abel va començar el
76 esforç
SUR
F
ECS 10/7/09 18:18 Página 76
![Page 79: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/79.jpg)
· L’Escola Catalana de Surf esva fundar l’any 2003 · A l’Associació Catalana deSurf es van adonar de que cadacop hi havia més gent que es com-prava una taula i es llençavaal mar sense tenir cap noció desurf
ECS 10/7/09 18:18 Página 77
![Page 80: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/80.jpg)
çe
ens han ajudat. Però quan vols acostar-te ala Diputació o a estaments superiors, lacosa ja és més difícil". I és que el surf aCatalunya encara està a les beceroles. L'Escola Catalana de Surf és una iniciativamolt bona que no fa altra cosa que acostaruna mica més el surf a la gent. Calia regularel boom del surf a les platges, no privant lagent d'agafar una taula, sinó educant-la,explicant-li com i on havia de fer -ho. Enaquest sentit, l'Abel r econeix que "la gentvol fer surf, vol saber on pot fer -ne. ACatalunya, no tenim les millors condicions,a l'estiu. Per això jo, des de l'Escola,proposo als alumnes una sèrie de SurfCamps a Galícia, al País Basc i a Navarra".Allà al nord, és on hi ha les millors platges.Llocs mítics com Biarritz, Sopelana, Somo,Bakio, Zarautz, o Mundaka, són de visitaindispensable per als amants de les onades. Durant l'hiver n, però, l'Escola Catalana deSurf també ofer eix activitats per a aquellsque tenen més nivell. L'Abel Marsal i el seuequip han or ganitzar el Cir cuit Català deSurf, amb proves arreu de la costa catalana.Es tracta d’una competició de nivell, al'alçada de les d'esports amb història alnostre país.El surf, aquell esport que va arribar deHawaii i que ha enganxat tantes i tantespersones. Joves que, tot escoltant música iveient pel·lícules i sèries americanes, vanveure en l'esport de la taula una cosa queels feia acostar-se a allò que volien ser . Unboom, per moments descontr olat, peròque, amb iniciatives com les de l'EscolaCatalana de Surf, pot convertir -se en totauna tradició. Pot arribar a ser un esport mésamb el qual destacar, al nostre país.
projecte, tota una novetat. Una escola perensenyar la gent com practicar el surf, on iquè cal per fer -ho. Va haver-hi problemes il'Escola es va haver de desvincular del'Associació Catalana. El pr ojecte, però, jahavia començat i tenia prou força per seguirtot sol. L'Abel va conèixer el surf per casualitat, peruna juguesca. Es va jugar amb els seusamics que el primer que s'aguantés dret a lataula tallaria els cabells als altr es. Potser elfet d’haver de tallar un bon gr apat decabelleres, va impulsar-lo, un cop damunt lataula, a no baixar -ne mai més. Com tantsd’altres, r econeix que el surf és un esportque enganxa per què és divertit i difícil. Noes domina el primer dia, ni el segon. Calesforç i dedicació, "però la sensació d’anara sobre d'una onada no es pot comparar ares", afirma. Per tot això, es veu enl'obligació d’obrir les portes de l'EscolaCatalana a tothom. No es pot deixar ningúsense sentir aquesta sensació única.Reconeix que, actualment, tenen "des denens de dotze anys, fins a gent de més decinquanta". Hi ha dues escoles: una aMontgat i una a Bar celona, a la Nova MarBella. Entre totes dues arriben a tenir pr opde seixanta alumnes, en temporada alta. Totun èxit i tota una bona notícia per a la salutdel surf català. El funcionament d'una escola d'aquestamena no és fàcil, i menys al Mediterrani.Primer de tot, mir en les pr evisionsmeteorològiques entre dotze i quaranta-vuithores abans. Després, a través del campusinteractiu pr opi de l'escola, envien unasol·licitud als alumnes, pr eguntant-los siassistiran al curs el dia de millorscondicions. Un cop saben quantes taules ivestits de neoprè necessiten i els monitorsque hi aniran, imparteixen classespràctiques i teòriques dintre del mar. Com passa amb molts esports que encaraestan evolucionant, el surf, de moment, noés un bon negoci a Catalunya, pel que fa ainfrastructures. L'Abel, tot i que estàencantat del funcionament de l'escola,reconeix que el seu somni és "tenir unsvestidors, unes dutxes, un gimnàs...", algundia. En aquest sentit, cal tenir en compteque el surf és un esport que no té federació,per la qual cosa és difícil negociar amb lesadministracions. Marsal r econeix que "elsajuntaments de Montgat i de Bar celona noens han posat mai cap pr oblema. Fins i tot
· Actualment l’EscolaCatalana de Surf té enfuncionament dos cen-tres: Un a Montgat i unaltre a la Nova MarBella· Entre els dos arribena tenir prop de seixantaalumnes
78 esforç
SUR
F
ECS 10/7/09 18:18 Página 78
![Page 81: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/81.jpg)
ECS 10/7/09 18:18 Página 79
![Page 82: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/82.jpg)
Ilu2 11/7/09 12:00 Página 80
![Page 83: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/83.jpg)
Ilu2 11/7/09 12:00 Página 81
![Page 84: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/84.jpg)
82 esforç
VictorSada 10/7/09 19:01 Página 82
![Page 85: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/85.jpg)
VictorSada 10/7/09 19:01 Página 83
![Page 86: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/86.jpg)
84 esforç
Hi ha jugadors oue nosenten aouesta rivalitati prefereixen guanyar elMadrid, pero per A mi, quesoc de Badalona, guanyarla Penya es una cosa moltespecial.
,,
,
,,
,
BÀ
SQU
ET
VictorSada 10/7/09 19:01 Página 84
![Page 87: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/87.jpg)
La 2008-2009 ha estat, per a la secció debàsquet del FC Bar celona, una temporadadura però finalment victoriosa. Com deia elporto-riqueny Dan “Sar gento” Santiago enla celebració de la consecució del primertítol ACB del Barça en cinc anys, finsaleshores havia estat la temporada del“gairebé”: el Barça gairebé e s p lanta a l afinal de la Copa del Rei, el Barça gair ebéjuga la final de la Final Four , i no oblidemque el Barça gairebé es queda a les portesde jugar la final de la competiciódomèstica. Per sort, el jugador de l’Unicaja,Omar Cook va errar el llançament de tr esen el darr er segon del ter cer partit del’eliminatòria i els blaugrana, ja a lapròrroga, van assolir una plaça per a la granfinal. Allà els esperava el TAU de Vitòria, unconjunt que havia estat la bèstia negra delsculés en els darrers anys, però que arran del’eliminatòria de quarts de final del’Eurolliga, ja no espantava els Navarr o icompanyia. A més, per molt que elsjugadors del Barça fessin gala d’un discurspolíticament correcte, es respirava cert airede revenja contra Dusko Ivanovic, el tècnicmontenegrí que va ser destitu•t pel Barça amitja temporada passada, desprésd’afirmar que amb aquella plantilla nopodia guanyar r es. El mateix Ivanovic queno va saber entr eveure el potencial dejugadors de la casa com ara Mar c Gasol oel nostre protagonista, Víctor Sada, i els vacondemnar al desterrament. El mateixIvanovic que ara s’asseia a una banquetarival, la del T AU, que ja havia dirigit ambanterioritat i a la qual havia tor nat com unfill pròdig. El montenegrí, fent gala del malcaràcter que el caracteritza a la pista Ð esdiu que a fora és una bellíssima persona -,va argumentar que el Regal FC Bar celonahavia tingut sort, però la veritat és que lasuperioritat del Barça va ser aclaparadoradurant tota la sèrie i en el quart partit d’unaeliminatòria pactada al millor de cinc, elsamos del Palau van conquerir la sevadotzena lliga ACB. Un premi del tot just, nonomés pel que van fer a la final, sinó peltreball fet durant tota una temporada on,tret d’alguna ensopegada, el Barça hapracticat el millor basquetbol del vellcontinent. Una magnífica campanya en quèfigures com ara Navarr o, Andersen,Ilyasova, Basile o Vázquez handesenvolupat el r ol de líders ques’esperava d’ells. No menys important,però, ha estat la figura de Víctor Sada, elbase sorgit del planter que després de fer -se un nom a les files de l’Akasvayu Gir ona
se’n tor nava a casa per mostrar la sevaimmensa vàlua. T ot i els pr oblemes físicspatits en algun moment de la temporada id’haver de jugar , en teoria, un papersecundari, Sada, per la inconsistència delplaymaker del Br onx, Andr e Barret, i lairregularitat d’un Jaka Lakovic lluny del seumillor estat de forma, ha acabat convertint-se en un peça clau en l’engranatgemecanitzat per Xavi Pascual, i quan l’equipmés l’ha necessitat, com a les finals, elbadaloní mai no s’ha amagat.
Endinsar-se en els passadissos del PalauBlaugrana provoca una sensació semblanta la que devien experimentar elsentranyables habitants de Lil·liput en r ebrela inesperada visita del doctor LemuelGulliver. I més encara quan la primerapersona que topes és una torre gironina de2,06 metres, anomenada Jor di Trias. Tot ique Víctor Sada no és el més alt de l’equip,per a algœ com jo que tot just arriba almetre setanta (amb sabates, és clar) elsseus cent noranta-dos centímetres resultenintimidadors. Aquesta cohibició, però, esdilueix al cap de pocs segons. Sada, no ésnomés un dels esportistes més agradablesi propers amb qui un servidor ha tingut elplaer de compartir conversa, sinó quetambé té la gran virtut de ser seguidor de lasèrie de televisió Perdidos.
Ja has vist la cinquena temporada?I tant. I tu?
Jo encara no l’he vista sencera. Hi ha mésseguidors de Perdidos a la plantilla?Sí, aquí en som uns quants, que estemenganxats a la sèrie. Sobr etot en RogerGrimau i en Juan Carlos Navarro.
Potser que ens centrem en el bàsquet.Finalitzada la temporada, com valores elteu retorn al Barça?Molt bé, evidentment. Ja he comentat mésd’un cop que gairebé és com si no haguésmarxat, per què conec molta gent d’aquíque m’han facilitat moltíssim les coses.
La teva marxa a Girona, per la manera comes va produir , va estar envoltada de certapolèmica. Passats ja més de dos an ys,Àcreus que va ser una experiència positiva,que et va permetre créixer i donar -te aconèixer com a jugador?Sí. Sempre he dit que aquí, a can Barça,quan ets jove i de la casa, has de ser unjugador molt complet i demostrar que
serveixes, des de l’inici. Si no, no et tenengaire en compte. És per això que marxar aGirona va ser una experiència molt positiva.Els anys a Gir ona, esportivament i mésenllà del que va acabar passant ambl’equip, van ser molt bons i em van ajudar acréixer com a jugador.
Quan vas marxar , era Dusko Ivanovic quiocupava la banqueta del Barça. Creus queamb un altre entrenador la teva situació ila d’altres jugadors, com ara Marc Gasol,hauria estat diferent?Hi ha entr enadors que valor en més elplanter i donen més possibilitats alsjugadors joves, per què són jugadors quepoden aportar moltes ganes i que van atotes. En canvi, hi ha entr enadors que hoveuen d’una altra manera. Jo vaig coincidirprimer amb un entrenador [Svetislav Pesic]que sí que valorava el fet de tenir efectiusformats a la casa i, després, amb un altr eentrenador que no. Però bé, cadaentrenador és com és i el jugador el que volés jugar , encara que no sempr e hoaconsegueixi.
Vas tenir molts dubtes a l’hora de tornar?Des de mitjan temporada, diversos equipsvan començar a inter essar-se per la mevasituació. Però jo consider o que primer hasd’acabar la temporada i després parlard’aquests temes. El Barça va ser und’aquests equips, i era una de les mevesprioritats. V am arribar a un acor d tanteconòmic com esportiu, que és el que mésvaloro. Vaig mirar quina era la situació delclub i, com que m’agradava el que s’estavafent, vaig decidir tornar.
Dius que tenies més ofertes?Gràcies a la bona temporada que vaig fer aGirona, sí.
Es pot saber quins equips eren?De la part alta, gair ebé tots. Només et diréaixò.
ƒs a dir, dels que juguen la Copa del Rei?Exacte. [Riu.] Però bé, des que vaig saberque el Barça tornava a interessar-se per mi,com aquell qui diu vaig desestimar la r estad’ofertes.
Crec que una xerrada amb Juan CarlosNavarro abans del teu retorn va ser moltimportant perquè et decidissis…Va ser clau. Sempr e que he tingutl’oportunitat de fitxar per un equip, abans
esforç 85
VictorSada 10/7/09 19:01 Página 85
![Page 88: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/88.jpg)
he v olgut p arlar a mb l ’entrenador, s aberquins jugadors hi havia o podien arribar. Enaquell m oment e n J uan C arlos e ncara n ohavia f itxat p el B arça, p erò v olia s aber l aseva opinió perquè era molt important per ami. També vaig parlar amb en Mar c Gasolper veur e què faria, i aleshor es em vaigdecidir.
Què et va dir en Marc? Ja havia pres ladecisió de marxar a Memphis?Sí, tot apuntava que marxaria a Memphis ique en Juan Carlos tor naria al Barça. Si etsóc sincer , jo, en un primer moment,pensava que seria a l’inr evés, que enNavarro es quedaria a la NBA i que en Marcvindria al Barça, però la vida et dónasorpreses.
A tu que ets un gran amic d’en Marc, et vasorprendre la seva decisió?No. El que em va sorprendre és que feia ungrapat d’anys que jugàvem junts, tant aquíal Barça com a Girona, i que de sobte ja nocompartiríem vestidor. Però bé, ell és moltjove i e stà d emostrant q ue é s un ju gadorcapaç de jugar a la NBA. Com el seugermà, estic segur que tindrà u na carreraplena d’èxits, allà.
Us manteniu en contacte?Sí. Algun equip favorit? Per culpa dejugadors c om e n M agic, s empre h e es tatdels Lakers. Però evidentment ara segueixoels G rizzlies, u n e quip j ove i e ncara e nformació.
Fent un símil, podríem dir que el que ha feten Marc és semblant al que vau fervosaltres dos quan vau marxar a Girona:anar a un equip més petit per poder tenirmés minuts de joc i així anar agafantexperiència.És b en c lar qu e a l a N BA é s i mportantarribar a un equip guanyador . Però sentjove com és en Mar c també és moltimportant anar a parar a un equip on tinguisminuts i puguis demostrar el que vals. I així,qui sap s i en e l f utur pots f er e l salt a unequip més important, com va fer en Pau.
T’hi veus algun dia jugant al seu costat,allà?Fèiem conya l’estiu passat dient que, comque sempre havíem jugat junts, hi hauríemd’anar junts. Però no, jo sempr e he pensatque com a casa enlloc. Aquí s’hi està moltbé i allò és un altre món. A més, jo sóc unapersona que toca de peus a terra.
çe
M’imagino que el que va passar ambl’Akasvayu va ser una gran decepció…Sí, perquè vam cr ear un equip molt maco,vam guanyar un títol europeu un any i l’anysegüent va m q uedar s ubcampions. P eròeconòmicament, i més amb e l tema de lacrisi, les coses no es van acabar de fer deltot b é. V a ser una llàstima, per què s’hiestava molt bé, tant per jugar -hi com perviure-hi. Com a ciutat, em quedo abansamb Girona que amb Barcelona.
Tornant a l’actualitat, fa un momentcomentaves que abans de fitxar per unequip, t’agrada saber quins són els plansde l’entrenador . I suposo que amb XaviPascual la sintonia és total, perquè aplicaun sistema de joc que s’adapta molt bé ales teves qualitats com a jugador…És un entrenador que aplica un sistema dejoc b astant a ctual, a mb m olts c anvis pe rintentar mantenir la intensitat a la pista i aqui agrada molt sortir corrent al contraatac.Ja vaig dir de bon començament que cr eiaque e ra u n s istema q ue m ’aniria b é, i d emoment és així. D’altra banda, és unentrenador que m’ajuda molt, especialmenten m oments c om e ls d e l a l esió. L lavorsvaig t enir a lguns d ubtes, p erquè e m va igestar u n m es a partat d e l es p istes i v aigpensar que potser ja no entraria tant en elsseus plans, però va ser ben al contrari. EnXavi Pascual m’està ajudant molt.
Una de les coses que sempre se t’harecriminat és la falta de tir , especialmentde tir exterior. I això ho has millorat força,aquesta temporada.És cert que quan vaig tornar al Barça teniamolt menys tir exterior , i al mateix tempsestava una mica cohibit pels jugadors quetenia al meu voltant, amb excel·lentsllançadors com ara Navarr o, Lakovic oBasile. A Gir ona ja vaig estar tr eballant-himolt i continuo fent-ho aquí. Però,principalment, cr ec que és un tema deconfiança perquè, si en tens, els tirs entr ensols. Confiança i treball, és clar.
En canvi, una de les teves grans qualitatscom a j ugador é s e l t eu f ísic. N omés u nbase com tu és capaç de fe r un tap a unpivot com Hernández Sonseca, que et treuvint centímetr es, c om e l qu e l i v as f er a lpartit de la segona volta contra la Penya.“Com dius, sóc un jugador molt físic i moltintens en la defensa. Si veig que éspossible aturar un jugador rival, no m’hopenso dues vegades, com va ser el cas. Siem va comentar alguna cosa en acabar elpartit? No.”
Hi ha hagut molts moments especialsaquesta temporada, però, personalment,crec que vas estar especialment brillant enel partit contra el Madrid corresponent a laprimera volta de la Lliga, on vas ser un delsjugadors més destacats…Sí que és cert que en aquell partit em vaigsentir molt còmode sobr e la pista. El partitcontra la Penya al seu camp també va sermolt especial, per què no havia guanyatmai, allà. Però ja vindran més partitsimportants.
Per tu, què és més especial, guanyar elMadrid o la Penya?Hi ha jugadors que no senten aquestarivalitat i pr efereixen guanyar el Madrid.Però, p er a m i, q ue s óc de B adalona,guanyar la Penya és una cosa moltespecial.
La temporada ha acabat de maneraexcel·lent amb la consecució de l’ACB,però imagino que teniu l’espineta del’Eurolliga, on vau caure a les semifinalsdavant del CSKA, en un partit que vaudominar fins als darrers cinc minuts.L’Eurolliga era el títol més especial, peròl’ACB està gair ebé al mateix nivellcompetitiu, n omés c al m irar e l q ue e stanfent equips com ara el T au, l’Unicaja o elMadrid. Cada any , un d’aquests equipsarriba a la Final Four . O sigui que, guanyarl’ACB, pel nivell de la competició, ésgairebé com guanyar una Eurolliga.
Guanyar l’ACB, pel nivellde la competicio, esgairebe com guanyar unaEurolliga
,,,
86 esforç
VictorSada 10/7/09 19:01 Página 86
![Page 89: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/89.jpg)
esforç 87
VictorSada 10/7/09 19:01 Página 87
![Page 90: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/90.jpg)
88 esforç
TEXT: RAFAEL DE PABLOFOTOS: RICARD ROVIRA
TRIA
TLÓ
Ironman 11/7/09 22:01 Página 88
![Page 91: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/91.jpg)
esforç 89
Ironman 11/7/09 22:01 Página 89
![Page 92: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/92.jpg)
Hores prèvies
Un grup de triatletes aterra a Lanzarote. Tan bonpunt posen el peu a terra, descobr eixen un pai-satge no comparable a cap altr e, paratgesvolcànics, aspres, petris, desbordants de belle-sa, com a pr esagi d’un destí que ja tenen atocar, la duresa de l’Ironman Lanzarote.No és un triatló qualsevol, no en va es passaran3.8 km nedant, 180 km a cop de pedal, 42.2 kmcorrent … al llarg d’hores ... sense interrupció.Moments més tar d, desembarquem la r esta depassatgers, alguns futurs testimonis de l’esde -veniment.Establim la base a Matagor da, en un bungaloutocant a la platja, al davant de la qual s’esde-vindrà un tram de la marató. Un cop desemba-lats els equips fotogràfics i de r edacció, ensatansem al centre neuràlgic del triatló: el Club LaSanta, eix sobre el qual gira any rere any l’orga-nització Per qui no el conegui, el Club La Santa no és uncentre de vacances a l’ús; és un centr e proveïtd’un equip humà i d’unes instal·lacions úniquesa l’illa i que tenen com a fita primera provocar enels seus hostes un desig, el desig de fusionarlleure, wellness i activitat esportiva.En aquest punt, s’esdevé la desfilada de païsosparticipants. En l’ambient, s’hi respira l’olor bri-llant del salnitre agitat amb l’aroma que sugge-reix l’esperit de la competició. Comptem fins aun total de 1.350 triatletes inscrits, de quarantanacionalitats diferents, xifra mirall de la magni -tud de l’esdeveniment .Entre els participants, n’hi ha cent un de cata-lans: tres de Tarragona, vuit de Gir ona, deu deLleida i vuitanta de Bar celona. I entr e aquestsdarrers, un nodrit grup de triatletes de l'equip"Probike Intemperie", amb seu a la CiutatComtal. Conjunt novell en l'esdeveniment peròque duu tot un any pr eparant aquest Ir onman ique confessa que el seu únic fort és la bicicleta.A més de catalans, aquest grup també està for-
mat per esportistes de la r esta de l'estat. T otsjunts es van fer notar més que ningú en la pr e-sentació, ja que van ser ells qui van envair com-pulsivament l'escenari per fer -se una foto com-memorativa.
L’endemà, un dia més, “El Dia”
A la Playa Grande de Puerto del Carmen, faltenpocs segons per a les set en punt del matí, horad’inici de la primera prova. Finalment, 1.241 par-ticipants es tr oben a primera línia de platja. Elcor de cadascun d’ells batega cada segon ambmajor cadència, fins que finalment... sona el tretde sortida!
Comença l’acció
Després d’unes breus gambades sobre la sorra,l’eixam de triatletes inserits en neoprè es llançaal compàs sobr e les aigües de l'Atlàntic, se’lsveu allunyant-se... fent-se petits a l’horitzó.Han passat cinquanta minuts d’espera i ja veiemles primeres gorres tornant a la platja, apropant-s’hi amb enganyós sigil.D’aquí a pocs instants, les braçades dels pri -mers nedadors tocaran la sorra. I tot just enaquell moment, de sobte, emer geixen violenta-ment de l’aigua els cossos, com peixos voladorsque busquen arribar a terra.Stephen Bayliss, Scott Neyedli, Bert Jammaer iStephan Vuckovic són els primers a tr epitjar lasorra que condueix al següent assalt. Les sevescames no s’aturen, els seus braços s’escapolei-xen del neoprè, travessen el túnel de dutxa, arri-ben al box, r ecullen la seva motxilla, es calcen,pugen a la seva màquina, i pedalen i pedalensense mirar enrere.Ha començat la segona part de la seva aventura.
Segon acte: bicicleta i casc
Braços sobre el manillar, cames tensades sobre
L’Ironman de Lanzarote noes un triatlo qualsevol, noen va els atletes passen3.8 km nedant, 180 km a cop depedal, 42.2 km corrent
90 esforç
, ,
TRIA
TLÓ
Ironman 11/7/09 22:01 Página 90
![Page 93: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/93.jpg)
esforç 91
Ironman 11/7/09 22:02 Página 91
![Page 94: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/94.jpg)
92 esforç
TRIA
TLÓ
Ironman 11/7/09 22:02 Página 92
![Page 95: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/95.jpg)
l’eix, escombrant l’illa de sud a nor d i d’est aoest. Perceben, primer, l'agradable matí del sud,més tard la pluja capritxosa del nord i la calor demigdia a la tornada, tot marinat amb suor, tena-citat i sacrifici.Hi ha, però, qui segueix la pr ova confortable-ment sobre una moto: jutges i seguici d’informa-dors. La percepció d’aquests, òbviament, can-via. El paisatge que s’obr e a la vista d’aquestsprivilegiats harmonitza la bellesa irr epetible del’illa amb l’esforç titànic dels triatletes - ciclistes,travessant paratges inundats de lava volcànica aTimanfaya, penya-segats que retallen el períme-tre de l’illa Graciosa amanits amb la suau plujaque acompanya el r ecorregut del nord, imatgesautòctones a Mancha Blanca, i a l'interior, inver-semblants vinyes sobr e terra volcànic envolta-des de murs protectors de vents alisis.S’han consumit gairebé sis hores i ja s’endevinala pr oximitat de Puerto del Carmen: punt depivotatge ciclista.Arriben, per aquest or dre, Ain-Alar Juhanson,Bert Jammaer, Kai Hundertmar ck (ciclista pr o-fessional) i Olaf Sabatschus
Darrer examen
Nou canvi de vestimenta, sense aturar -se ni uninstant. Ja inicien la marató vor ejant les platgesde Puerto del Carmen i Matagorda.Passen uns minuts i ja es veu a venir la selecciódels escollits que seran a la meta final. MentreBert Jammaer continua al capdavant, Juhansoni Hundertmar ck, que havien assolit l’avantatgecavalcant en la bicicleta, comencen a defallirquilòmetre a quilòmetre. Com a cosa positiva, elrenéixer de Stephan Vuckovic.
El final?
Han passat vuit hores i cinquanta-quatre minutsdes del tret de sortida, i el primer triatleta s’apro-pa exultant a la meta. Bert Jammaer es posa lesmans a la cara com qui no es creu la gesta, talla
la línia de meta i, ja amb l’expr essió del r ostredesencaixat de qui se sent vencedor i exhaust,cau damunt la sorra.Centenars de metres més enllà, els seus perse-guidors, Stephan V uckovic i Olaf Sabatschus,aconsegueixen cobrir el tram final fins a la metacremant la resta d’oxigen que els resta als mús-culs.A continuació, i amb l’entusiasme local, traves-sa la meta l’illenc Gregorio Cáceres; més tard hofarà Stephen Bayliss.La primera dama participant arribarà triomfado-ra una hora més tard: Bella Bayliss que amb BertJammaer, repetia triomf.
Diríeu que la competició ja ha finalitzat, peròno.
No, al circuit encara hi ha "els altres", els no-pro-fessionals, per als quals la victòria no consisteixa vèncer el temps, sinó els elements: l’aigua, lamàquina, l’espai.Són centenars que continuen lluitant per assolirla seva meta, una meta interior de superació: l’e-popeia de l'Ironman. I tot amb una sola arma: elpropi esforç.Són dos quarts de dotze de la nit. Han passatvuit hores des que ha arribat el primer triatleta,més de setze des de la sortida inicial, i ja nomésqueden uns minuts per al tancament del cr ono.Des del bungalou sobre la platja de Matagor da,encara s’albir en atletes en el cir cuit, corr ent,esgotats... caminant en alguns casos, vorejant eldibuix de la platja, consumint les seves for cesinexistents, intentant completar la pr ova mésdura imaginable.Probablement i sense saber -ho, tots repeteixenal seu subconscient, com si d’un mantra es trac-tés, les paraules de Gandhi: “La recompensa estroba en l’esforç i no en el r esultat. Un esforçtotal és una victòria completa”.En arribar la mitjanit, es tanca el cr ono i algunsno arriben a temps... Tot i així, també han acon-seguit la seva victòria: “la victòria de l’esforç”.
Vuit hor es i cinqua nta-quatreminuts des del tret de sortida, elprimer triatleta en creuar la metava ser Bert Jammaer. La primera donaen arribar, una hora mes tard, vaser Bella Bayliss
esforç 93
,
Ironman 11/7/09 22:02 Página 93
![Page 96: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/96.jpg)
Ilu3 11/7/09 12:01 Página 94
![Page 97: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/97.jpg)
Ilu3 11/7/09 12:01 Página 95
![Page 98: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/98.jpg)
BCNX 11/7/09 10:55 Página 96
![Page 99: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/99.jpg)
BCNX 11/7/09 10:55 Página 97
![Page 100: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/100.jpg)
98 esforç
BCNX 11/7/09 10:55 Página 98
![Page 101: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/101.jpg)
Avui dia és molt difícil tr obar fórmules innovador es que funcionin i garanteixin l'èxit. T ot estàinventat, tots els formats ja existeixen. Calen canvis, cal apropiar-se de formats ja existents, calexperimentar a partir d'allò conegut per tr obar formats amb èxit. Sembla senzill però no ho és.Es podrien omplir fulls i més fulls de pr ojectes que han restat a mig camí o que, després d'unaprimera edició, han quedat en l'oblit. És per això que, quan una fórmula funciona, quan un pro-jecte és tot un èxit, val la pena fer -se’n ressò.
2a edició d'un projecte amb continuïtatA casa nostra, ja hem viscut dues edicions d'un d'aquests esdeveniments dignes de mantenir-se en el temps. És el cas de la Movistar Barcelona Extreme, una competició d'esports extremsúnica al món, que es disputa a Barcelona del 6 al 8 de juny. Ara fa poc més d'un any, el ParcFòrum vivia la primera edició d'aquest innovador projecte. Es tractava d'un format inèdit quecercava la comunió entre els esports extrems. Va ser un èxit. El triomf va fer possible la conti-nuïtat d'un gran projecte. Vuit mesos més tard, al mateix Fòrum de Barcelona, es donava el tretde sortida per a una nova edició d'una de les millors competicions del món d'esports extrems.
Un èxit de públicDurant un cap de setmana, milers de persones van passar pel Fòrum i van poder gaudir de l'es-pectacle ofert pels millors esportistes en les disciplines de skateboard, inline, BMX, FMX, wake-board, a ixí com e ls millors especialistes nacionals d 'esquí, d ’snowboard i de longboard. Unafesta a tots el nivells, pensada no només per als especialistes o aficionats a aquests esports.Música, esport, r odes a tota velocitat, salts impossibles i espectacle per a tota la família. Unesdeveniment que va aglutinar prop de 35.000 persones, entre les quals s'hi podien veur e desd’experts riders de qualsevol dels esports en competició fins a famílies senceres que l'únic quevolien era gaudir de l'esport i del bon temps al nou port de Barcelona. Tot plegat va resultar unrotund èxit de participació i de convocatòria que no fa més que presagiar una gran tercera edi-ció l 'any v inent. S ense c ap m ena d e d ubte, e s p ot a firmar q ue l a Movistar BarcelonaExtremes'ha convertit en una gran cita en el calendari esportiu de la ciutat de Barcelona i en unreferent en el món dels esports extr ems.
Els millors riders del món, a BarcelonaA més de pr esentar un gran ventall d'espectacles i una gran agenda de pr ofessionals, laMovistar Barcelona Extreme ha comptat, en aquesta segona edició, amb alguns dels primeresespases del món, en les seves especialitats. Amb l'objectiu de col·locar Barcelona i la MovistarBarcelona Extreme en l'epicentre mundial dels esports extr ems, l’organització no va dubtar aportar els millors esportistes d’arreu. El darrer dia, fins a catorze campions van pujar al podi perrecollir orgullosos els “Aerials”, els trofeus del Movistar Barcelona Extreme. Aquests guardonsvan ser dissenyats per l'escultor Josep Plandiura, tot seguint la línia innovadora de la competi-ció: una gorra de bronze que es va acabar convertint en la peça més cotitzada.
Campions catalansL'èxit de la Movistar Barcelona Extreme s'explica perquè l'esport extrem està cada cop més de
BCNX 11/7/09 10:55 Página 99
![Page 102: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/102.jpg)
moda al nostre país. Esports com l'skate, l'inline, el BMX o l'snowboard són cada dia més habi-tuals entre les noies i els nois catalans. Aquesta expansió també es va veur e reflectida en elspodis. Dels catorze campions d'aquesta segona edició de la Movistar Barcelona Extreme, se’nvan poder veure tres de catalans: Edgar Torrenteras (FMX), Daniel Peñafiel (BMX) i Juan Rubio(longboard). A més, dos germans andorrans es van endur l'”Aerial” de l’original pr ova deSalomon Urban Jibbing en esquí: Noah Albadalejo, en primer lloc i, el seu germà Joel, en segon.L'Edgar Torreteras, conegut com a ET entr e els riders, va arribar a qualificar la competiciód’“inhumana”. El català, just abans de fer les declaracions, havia aconseguit revalidar el seu títolde campió de la Movistar Barcelona Extreme , en la modalitat de FMX. A més, Torrenteras hohavia fet per davant del francès Remy Bizouard, ni més ni menys que l'actual número u del món.Torrenteras jugava a casa, cosa que va suposar un lleuger avantatge. Tot i això, no s'hauria endutel títol de campió si no hagués fet un espectacular backflip superman. Amb aquesta maniobrava aixecar tot el públic i es va guanyar una sonora ovació.
Hi tornem l'any que ve?Un altre dels esportistes que ja pot comptar a parells els “Aerials” del seu palmarès és l'holandèsSven Boekhorst. El patinador va endur-se el títol d' inline en la modalitat de vert. En la competi-ció, amb presència de riders de qualitat mundial com ara Rich Parker, vam poder veure dos pati-nadors nacionals, Ser gio Gar cia, que va acabar novè, i Jor di Espinar , desè. El campió,Bloekhorst, va assegurar que havia estat “un plaer competir a Barcelona” i va prometre “tornarl'any vinent”. Pel que fa a la competició d'skate, un dels esports que més passions van aixecar a la MovistarBarcelona Extreme , no va defraudar . El campió, el nor d-americà Danny Mayer , va reconèixerque havia estat “molt competida”, va destacar el “gran nivell de la final” i es va mostrar ansiósper “ repetir l'any vinent”, sobr etot “perquè l'ambient, a les grades, ha estat espectacular”. Elveterà rider de trenta-sis anys va afirmar també que “els joves pugen molt fort!”. A més, va r es-saltar un fet destacat per tothom: “Mai no havia vist les institucions r ecolzant un esdevenimentcom aquest, i això em sembla un gran pas”. çe
BCNX 11/7/09 10:55 Página 100
![Page 103: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/103.jpg)
BCNX 11/7/09 10:55 Página 101
![Page 104: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/104.jpg)
102 esforç
BCNX 11/7/09 10:55 Página 102
![Page 105: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/105.jpg)
BCNX 11/7/09 10:55 Página 103
![Page 106: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/106.jpg)
BUB 11/7/09 12:19 Página 104
![Page 107: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/107.jpg)
esforç 105
BUB 11/7/09 12:19 Página 105
![Page 108: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/108.jpg)
106 esforç
BUB 11/7/09 12:19 Página 106
![Page 109: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/109.jpg)
BUB 11/7/09 12:19 Página 107
![Page 110: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/110.jpg)
BUB 11/7/09 12:19 Página 108
![Page 111: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/111.jpg)
BUB 11/7/09 12:19 Página 109
![Page 112: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/112.jpg)
GADGETS
GORE-TEX® Paclite® Shell. Peces de r oba confeccionades ambmaterials e xtremadament l leugers, f àcils d e p legar i g uardar e nmotxilles, maletes i bosses de mà. La roba GORE-TEX® Paclite® Shellés extraor dinàriament transpirable i ideal quan el pes i l’espai sóncrítics. www.goretex.com
Colecció calçat de futbol UNDER ARMOUR. La primera col·lecció de botes de futbol de la marca Under Armour ha estat dissenyada amb lesmillors característiques per atorgar la major comoditat, estabilitat i lleugeresa al futbolista. La col·lecció consta de dos models, el Dominatei el Create, cada un amb tr es versions diferents: Pro SS (de sis tacs), Pr o MD (multi-tac) i Classic MD. T ots dos models es caracteritzenper les tecnologies ArmourGuide, ArmourForm i ArmourBound que pr oporcionen una gran estabilitat a la bota, a més de comoditat alfutbolista, ja que eviten la pressió directa del tac sobre la planta del peu. www.underarmour.com
Sabat i l les GORE-TEX®. Les sabatilles GORE-TEX®són altament transpirables, totalment impermeables imolt còmodes. Per això s ón el calçat ideal per córreren carretera o per muntanya. www.goretex.com
110 esforç
Gadgets 16 11/7/09 20:15 Página 110
![Page 113: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/113.jpg)
esforç 111
Sabatilles SALOMON. Lleugeresa i amortiment addicional percórrer per terrenys mixtos: aquestes són les principals senyesd'identitat dels models XT Hawk i XT Whisper . Sabatilles pervolar, que tenen en la tecnologia EXO aplicada a la r oba devestir la seva millor aliada pe r in crementar el r endimentwww.salomonsports.com
WINDSTOPPER® Soft Shell deGORE-TEX®. Combina en unaúnica peça de r oba el confort dela capa intermèdia amb laresistència a l'aigua de la capaexterior. WINDSTOPPER® SoftShell manté la comoditat i ofer eixla llibertat de moviment quenecessita per realitzar una àmpliagamma d'activitats en difer entscondicions climàtiques.www.goretex.com
Tecnologia EXO de SALOMON. Per volar i incrementar encara més el rendiment, res millor que la tecnologia EXO. Mai una segona pell nohavia aportat tants beneficis en el rendiment. La tecnologia EXO es basa en una pel·lícula exter na microporosa amb un disseny especialreticulat que comprimeix lleugerament la musculatura, millora la cir culació, redueix la fatiga i afavor eix la recuperació muscular. A més,ofereix una protecció externa per maximitzar el confort i la lleugeresa. www.salomonsport.com
Gadgets 16 11/7/09 20:15 Página 111
![Page 114: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/114.jpg)
L’ALTRA CARA
Radoslaw Walachnia
Caricatura 22 13/7/09 13:44 Página 112
![Page 115: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/115.jpg)
Caricatura 22 13/7/09 13:44 Página 113
![Page 116: Esforç 22](https://reader036.vdocuments.pub/reader036/viewer/2022081419/568c35191a28ab023592eba2/html5/thumbnails/116.jpg)
esfo
rçN
úmer
o 22
esfo
rç p
ublic
acio
nsW
WW
.ESF
ORC.
CAT
eç
PortadaDEF 21/10/09 01:41 Página 1